СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1279/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Поплавської О.В.,

за участі секретаря - Гуменюк Д.В.

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001168 від 04.06.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жемелинці, Хмельницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 працюючи на посаді охоронника ТОВ «ТОПГАРД УНІВЕРС» 03.06.2021, приблизно об 09 годині 30 хвилин, прибув на своє робоче місце до магазину « Ейч Енд Ем », розташованого за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6- Д та виконував свої обов`язки в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину. Знаходячись в робочий час у відділі дитячого одягу вказаного магазину, проходячи вдовж торгових полиць з майном, ОСОБА_1 побачив дитячий купальник рожевого кольору, з логотипом «Ейч Енд Ем», де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 переконавшись, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, взяв з торгових полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Ейч Енд Ем Хеннес Енд Мауріц», а саме: дитячий купальник p/n НОМЕР_1 рожевого кольору, з логотипом «Ейч Енд Ем», у кількості 1 одиниці, вартістю 343 грн. 20 коп. (без ПДВ), та тримаючи у руках останній, та заніс його у службове приміщення, а саме у кімнату охорони та сховав до тумбочки у першу шухляду, яка обладнана замком.

Проте, приблизно о 15 годині 00 хвилин, 03.06.2021, за наказом керівника ОСОБА_1 мав перейти до іншого магазину та прийняти його під охорону, однак був запрошений на розмову з керівництвом, при цьому через присутність великої кількості людей в кімнаті охорони, ОСОБА_1 не зміг забрати викрадений купальник та обернути його на свою користь.

В ході перевірки, у шухляді кімнати охорони, було виявлено дитячий купальник p/n 0843403 рожевого кольору, з логотипом «Ейч Енд Ем», який ОСОБА_1 мав намір викрасти після закінчення робочого дня, проте був викритий працівниками охорони даного магазину. Тим самим, ОСОБА_1 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального проступку до кінця, задля заволодіння майном, яке належить ТОВ «Ейч Енд Ем Хеннес Енд Мауріц».

Обвинувачений в ході дізнання подав особисту заяву, складену в присутності захисника, де зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Представник потерпілого ТОВ «ЕЙЧ ЕНД ЕМ ХЕННЕС ЕНД МАУРІЦ» в ході дізнання подав заяву про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; з обмеженнями права на апеляційне оскарження ознайомлений.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), в якому він обвинувачується, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ФОП, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 є його щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі строком 1 рік. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення (проступку), у вчиненні якого обвинувачений визнаний винуватим, його особу, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_1 без відбування покарання, у зв`язку з чим приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. Суд також покладає на обвинуваченого ОСОБА_1 обов`язки, передбачені ст.76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Питання щодо речових доказів суд вирішив в порядку ст.100 КПК України.

Цивільні позови не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Застосувати ст.75 КК України та звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_1 згідно ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази по справі:

- дитячий купальник p/n 0843403 - залишити за належністю ТОВ «ЕЙЧ ЕНД ЕМ ХЕННЕС ЕНД МАУРІЦ»;

- DVD-R диск з відеозаписом з камер відеоспостереження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: О.В. Поплавська