КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , подані в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2021 року у кримінальному провадженні № 0003186 від 10.11.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 23 березня 2021 року включно, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 368-3 КК України, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, у яких просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання органу досудового розслідування відмовити та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. На переконання сторони захисту ОСОБА_6 було незаконно затримано, у свою чергу слідчим суддею було залишено без розгляду клопотання у порядку ст. 206 КПК України, що є порушенням вимог КПК України. Захисник ОСОБА_7 вказує на те, що прокурором не було доведено наявності жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та не надано належної оцінки тому, що підозра є необґрунтованою, а в діях ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, також слідчий суддя, визначаючи розмір застави, не в достатній мірі врахував матеріальне становище останнього та визначив суму застави, яка є непомірною та завищеною та не врахував того, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки та захворювання, яке потребує постійного медичного контролю.

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 зазначає, що досудове розслідування проводиться з грубим порушенням вимог ст.218 КПК України щодо визначення територіальної підслідності, адже всі події, які інкриміновані ОСОБА_6 , як злочинні дії, відбувались у місті Львові. Водночас, на думку сторони захисту слідчий суддя неправильно визначив строк дії ухвали, оскільки він перевищує 60 днів, в порушення вимог ст. 197 КПК України. На переконання захисників, слідчим судде не доведено неможливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, при цьому посилаються у своїх апеляційних скаргах на практику Європейського суду з прав людини у подібних справах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, в провадженні СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003186 від 10.11.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.368-3 КК України.
21 січня 2021 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 368-3 КК України. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави не менше ніж 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Слідчий суддя районного суду задовольнив дане клопотання.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 368-3 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, зокрема, протоколами огляду події, речовими доказами, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_10 , свідків, іншими матеріалами, які на даному етапі кримінального провадження дають підстави вважати про ймовірно причетність підозрюваного ОСОБА_6 до інкримінованих кримінальних правопорушень.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини)

У клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання органу досудового розслідування на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може навмисно ухилятись від явки до органу досудового слідства та суду, тобто переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності. Враховуючи, що до матеріалів кримінального провадження не долучені всі документи, які мають значення для досудового розслідування, ОСОБА_6 може вчинити дії, спрямовані на знищення, сховання або спотворення таких речей і документів з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на потерпілого та свідків, а також ще не допитаних працівників ТОВ « Компанія «Центр ЛТД».

Наведені обставини, які, на його думку, були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в апеляційній інстанції.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту, суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що в свою чергу спростовує доводи захисника.

Не заслуговують на увагу колегії суддів і доводи апелянтів про те, що їх підзахисний перебував під вартою поза межами встановленого Законом 60 (діб), так як ОСОБА_6 був звільнений з під варти 25.01.2021 року.

Що стосується доводів апелянтів про те, що досудове розслідування проводиться з порушенням визначення територіальної підслідності то вони є передчасними, оскільки досудове розслідування здійснюється за заявою потерпілого ОСОБА_10 про обставини, які можуть свідчити про кримінальні правопорушення, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.218КПК України.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 23 березня 2021 року включно, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч.1 ст. 368-3 КК України, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1473/2021 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Єдиний унікальний номер №757/3518/21-к Доповідач: ОСОБА_1