УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007615 від 14.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищевказане клопотання, яке мотивовано тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007615 від 14.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №63335903 від 19.10.2020 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №847 виданого 14.08.2020 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 (боржника) на користь ОСОБА_6 (стягувач) заборгованості за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 19.06.2020 за реєстраційним номером 600, строк виконання зобов`язання за яким настав 03.07.2020, а саме 1 850 000,00 грн., а також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису нотаріуса в розмірі 8 000,00 грн, загальна сума, що підлягає стягненню складає 1 858 000,00 грн.

У межах виконавчого провадження ВП №63335903 про стягнення суми позики, з метою задоволення вимог стягувача виконавець звертає стягнення на земельну ділянку площею 0,0582 га (кадастровий номер :52:017:0031, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Серед поданих виконавцем документів є копія державного акту на право власності на земельну ділянку 0,0582 га (кадастровий номер :52:017:0031), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_7 , а також копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2020, згідно з яким ОСОБА_7 , від якої діяла повірена особа ОСОБА_8 , продала ОСОБА_5 (боржнику) земельну ділянку площею 0,0582 га (кадастровий номер :52:017:0031), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 посвідченого приватним Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстраційним номером 329.

В той же час, зазначений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.10.2020 викладено на нотаріальному бланку серії НОР №186594 та серії НОР 186595 не містить посвідчувального напису нотаріуса та відмітки про його перенесення.

Крім того, ОСОБА_8 під час укладання вищезгаданого договору купівлі-продажу земельної ділянки діяла на підставі довіреності виданої ОСОБА_7 , посвідченої приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу ОСОБА_10 12.10.2020 за реєстровим №7993.

Договір позики між ОСОБА_5 було укладено 19.06.2020 р на суму 1 850 000 грн., строк виконання зобов`язання до 03.07.2020, виконавчий напис нотаріуса було видано 14.08.2020, право власності на майно яке реалізується перейшло до ОСОБА_5 17.10.2020 на підставі вищезгаданого договору-купівлі продажу земельної ділянки.

В подальшому, приватним виконавцем 19.10.2020 відкрито виконавче провадження № 63335903 та 20.10.2020 винесено постанову про опис та арешт майна.

Згідно показів потерпілої ОСОБА_7 , колишня власниця земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :52:017:0031) довіреність ОСОБА_11 на продаж земельної ділянки (кадастровий номер :52:017:0031) не давала, її не знає та ніколи не бачила, 10.01. 2019 до Києва до нотаріуса не приїжджала. Крім того, паспорт громадянки України не втрачала та нікому не передавала.

26 травня 2021 року прокурором винесено постанову про визнання вказаної земельної ділянки речовим доказом у кримінальному провадженні № 0007615 від 14.12.2020.

У зв`язку з викладеним вище, у органу досудового розслідування виникла необхідність у забороні на користування річчю, яку визнано речовим доказом, тим самим у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

В судовому засіданні прокурор клопотання про арешт майна підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.
Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя дійшла висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення власника майна.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0007615 від 14.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, який в силу ч. 3 ст. 132 КПК України застосовується у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя враховує, що наданими прокурором матеріалами, достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, серед іншого, з метою збереження речових доказів.

Матеріалами клопотання доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, обґрунтовано постановою прокурора від 26.05.2021 визнано речовим доказом, оскільки воно відповідає критеріям, визначеними статтею 98 КПК України.

Приписами ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна виправдовує втручання у права та інтереси власників майна.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого прокурором заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170-174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :52:017:0031).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1