Справа № 761/9056/20
Провадження №1-кп/761/1379/2021
В И Р О К
Іменем України
25 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 120 191 001 000 122 73 від 17.12.2019, у якому
гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, громадянин України, українець, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , судимий:

-06.09.2019 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком тривалістю 1 рік 6 місяців;

-04.11.2019 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-19.11.2019 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 71, 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

-19.06.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

обвинувачується за ч. 2 ст. 289 КК України,
у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту за таких обставин.
ОСОБА_5 17.12.2019, приблизно о 03.00 год., перебуваючи поблизу будинку № 17 на вул. Павлівській у м. Києві, звернув увагу на автомобіль ВАЗ 21213, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належав потерпілому ОСОБА_6 .
У зв`язку з цим у обвинуваченого виник протиправний намір щодо заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, через кватирку у вікні автомобіля відкрив пасажирські двері та потрапив у середину транспортного засобу. Будучи обізнаним у роботі системи запалення вказаної марки автомобіля, ОСОБА_5 з`єднав дроти замку запалення, запустив двигун автомобіля та з місця вчинення злочину зник.
Вказаними злочинними діями обвинуваченого потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на суму 62 010, 00 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину беззаперечно визнав та пояснив, що на час вчинення інкримінованого йому злочину він перебував у гостях у свого дядька у м. Києві. Звільнившись пізно вночі після відвідування салону ігрових автоматів, йшов вулицею Павлівською у АДРЕСА_2 , де побачив автомобіль марки «Нива». Знаючи, що відкрити такий автомобіль можна через трикутну кватирку на склі передніх дверей, у нього виник умисел щодо заволодіння автомобілем. У вказаний спосіб проник до салону, з`єднав дроти замка запалення, запустив двигун та на автомобілі покинув місце події. Автомобіль того ж дня продав у м. Борисполі. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати, взяти до уваги його вік, повне відшкодування шкоди, відсутність претензій до нього з боку потерпілого.

Суд, враховуючи відсутність заперечень учасників судового провадження, приймаючи до уваги правильність розуміння ними обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільний характер вказаної позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим суд вважав за необхідне, крім допиту обвинуваченого, дослідити висновок судової автотоварознавчої експертизи, відомості щодо подальшої долі викраденого транспортного засобу, дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_7 від 20.02.2020 № 13-3/110 встановлено, що ринкова вартість автомобіля марки «ВАЗ 21213», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, за станом на 17.12.2019 становила 62 010, 00 грн.
Відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_6 від 09.01.2020 останній отримав від слідчого зазначений автомобіль.
Суд, дослідивши всебічно, повно та неупереджено усі обставини кримінального провадження, оцінивши у відповідності до вимог ст. 94 КПК кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України стороною обвинувачення кваліфіковані правильно, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, на час ухвалення цього вироку відбуває покарання у місцях позбавлення волі за вчинення у тому числі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за місцем свого фактичного проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, неповнолітній вік ОСОБА_5 .

Суд вважає, що відшкодування шкоди потерпілому відбулося не з волі обвинуваченого, тому вказана обставина не може бути визнана такою, що пом`якшує покарання.

Обставини, які згідно з ст. 67 КК обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений до вчинення інкримінованого злочину двічі засуджувався за незаконне заволодіння транспортними засобами.

Отже, злочинне заволодіння транспортними засобами обрано обвинуваченим як спосіб свого матеріального забезпечення.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів необхідним та достатнім є застосування до нього покарання виключно у виді позбавлення волі у межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_5 визнається винуватим цим вироком, вчинене 17.12.2019, тобто до ухвалення вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020, остаточне покарання обвинуваченому має бути призначене на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України.
Цивільний позов потерпілим не заявлений.

Витрати на залучення судового експерта становлять 628, 04 грн., які відповідно до ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 289, ст. 65, 70, 72, 102, 103 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2020, більш суворим, яке призначене цим вироком, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

Строк відбування призначеного цим вироком покарання відраховувати з 20 лютого 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у загальній сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати у суді копію цього вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1