Справа № 462/7509/19
провадження 1-кп/462/145/21
У Х В А Л А

18 березня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0002030 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -
встановив:

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий закінчується. Клопотання мотивує тим, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки обізнаний про тяжкість покарання, яке загрожує у випадку визнання його винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення тяжкого злочину. Покликається на відсутність міцності у ОСОБА_4 соціально-стримуючих факторів: відсутність утриманців, проживання без реєстрації, відсутність постійного місця роботи, що може стати підставою для його переховування від суду. Також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки враховуючи спосіб життя ОСОБА_4 , встановлення йому адміністративного нагляду, який було порушено, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП, а також відсутність у нього жодного джерела доходу, та те, що він являється особою, що немає достатніх моральних цінностей. Крім того, наявні обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, які передбачені у ст. 178 КПК, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я, який не перешкоджає застосуванню до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність соціально-стримуючих факторів. Вказує на те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому наявні достатні підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечили проти задоволення даного клопотання. Обвинувачений просить застосувати домашній арешт, має намір працевлаштуватися і погашувати заборгованість за житлово-комунальні послуги, яка утворилася. Захисник заперчеив проти клоптання прокурора. Вважає, що прокурором не доведено наявність двох ризиків, на які покликається, які передбачені ст. 177 КПК України. Лише тяжкість злочину у випадку доведення винуватості та суворість покарання не може залишатися достатнім аргументом на користь існування ризику втечі протягом тривалого часу. Захисник покликається на те, що подія злочину мала місце 27 червня 2019 року і до часу обрання йому запобіжного заходу, тобто до 26.09.2019 р., не залишав місце проживання, не ухилявся від органу досудового розслідування. Відтак ризик втечі не доведений. Аналізуючи досліджені судом письмові докази, показання свідків та експерта, сторона захисту вважає, що рівень обгрунтованої підозри за ч. 2 ст. 121 КК України, оголошеної на стадії досудового розслідування, суттєво знизився. За наведених обставин, подальше перебування ОСОБА_4 під вартою матиме очевидно невиправданий характер.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, прийшов до наступного висновку.
У відповідності до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину тяжкого злочину, санкця статті передбачає покарання, пов`язане з позбавленням волі на певний строк, непрацевлаштований, немає доходів, не має зареєстрованого місця проживання, порушував правила адміннагляду, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187 КУпАП. Дані обставини свідчать про відсутність у обвинуваченого соціально стримуючих факторів та достатніх моральних цінностей.
Ухвалою слідчого судді від 26.09.2019 р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження про його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 21 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м, Львова ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 3 місяців, строком до 21 грудня 2019 року включно, який неодноразово продовжено.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що є достатньо даних вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, продовжити свою злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину і його суспільну небезпечність, відсутність у такого соціально стримуючих факторів, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти цим ризикам.

Тому, вищевказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому немає, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою - домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , за якою обвинувачений не зареєстрований є недоцільним, а продовження строку тримання його під вартою обумовлено також вимогами суспільного інтересу у справі, який полягає у встановленні істини та запобіганню вищезазначеним ризикам.
Зважаючи на те, що обраний раніше запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою спливає 22.03.2021 р., на даний час судовий розгляд триває, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на шістдесят днів.

Керуючись ст. ст. 176-178, 331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 днів - до 16.05.2021 року включно.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Львіського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її прголошення.
Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: ОСОБА_1