Справа № 756/6839/21
Номер провадження № 1-кп/756/1093/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт, затверджений 30.04.2021 у кримінальному провадженні, внесеного 03.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001501, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, у відношенні:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- вироком Оболонського районного суду м. Києва 27.04.2012 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва 12.08.2016 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання в виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2016 вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12.08.2016 змінено та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

01.10.2020 ОСОБА_2 , більш точного часу невстановлено, перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту. Реалізуючи який ОСОБА_2 за допомогою мобільного телефону, через мережу Інтернет, зайшов на сайт магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де замовив невстановленій досудовим розслідуванням особі наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, перерахував грошові кошти в сумі 500 грн, на номер електронного гаманця невстановленій під час досудового розслідування особі, після чого отримав повідомлення про місцезнаходження наркотичного засобу, а саме за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 3-а, в клумбі під балконами під`їзду № 2 в пачці з-під цигарок.

02.10.2020, близько 16:00 год., ОСОБА_2 , приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , забрав згорток фольги, які залишила невстановлена під час досудового розслідування особа, з наркотичним засобом, який поклав до правої кишені куртки, в яку був одягнений в той день, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту, після чого пішов у своїх справах.

Цього ж дня, тобто 02.10.2020, близько 17:40 год, проходячи біля будинку №2-в м. Києві по вул. Маршала Тимошенка, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_2 повідомив, що у правій кишені куртки, він незаконно зберігає згорток фольги із вмістом у ньому наркотичного засобу, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, 02.10.2020, близько 18:07 год, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-в, у присутності двох понятих ОСОБА_2 самостійно дістав із правої кишені куртки та добровільно надав для огляду та вилучення згорток фольги із вмістом у ньому наркотичного засобу, обіг якої обмежено - метадон (фенадон), який останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, обіг якої заборонено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданій речовині становить 0,189 г.

Отже, ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

30 квітня 2021 року до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_2 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України в якому міститься клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додані:

- письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні;

- матеріали кримінального провадження.

Як видно з наданих матеріалів, на час надходження обвинувального акту до суду щодо ОСОБА_2 не застосовано затримання після виявлення вчиненого кримінального проступку.

Ураховуючи зазначене, суд уважав можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з ч. 3 ст. 381 КПК України спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд.

Діючи відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 17, ст. 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не неоспорюються учасниками судового провадження. Зокрема, з обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням були встановлені наступні фактичні обставини, що 01.10.2020, ОСОБА_2 , (у невстановлений досудовим розслідуванням час), перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту. Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_2 , за допомогою мобільного телефону, через мережу Інтернет зайшов на сайт магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де замовив (у невстановленої досудовим розслідуванням особи), наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання, перерахував грошові кошти в сумі 500 грн, на номер електронного гаманця (невстановленої у ході досудового розслідування особи), після чого отримав повідомлення про місцезнаходження наркотичного засобу, а саме за адресою: м. Київ, вул. Малиновського, 3-а, в клумбі під балконами під`їзду № 2 в пачці з-під цигарок.

02.10.2020, близько 16:00 год. ОСОБА_2 , приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , забрав згорток фольги, які залишила невстановлена у ході досудового розслідування особа, з наркотичним засобом, який поклав до правої кишені куртки, в яку був одягнений в той день, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) для власного вживання без мети збуту, після чого пішов у своїх справах.

Цього ж дня, тобто 02.10.2020, близько 17:40 год, проходячи біля будинку №2-в м. Києві по вул. Маршала Тимошенка, ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин, ОСОБА_2 повідомив, що у правій кишені куртки, він незаконно зберігає згорток фольги із вмістом у ньому наркотичного засобу, який він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. На місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду яких, 02.10.2020, близько 18:07 год, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-в, у присутності двох понятих ОСОБА_2 самостійно дістав із правої кишені куртки та добровільно надав для огляду та вилучення згорток фольги із вмістом у ньому наркотичного засобу, обіг якої обмежено- метадон (фенадон), який останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту. Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена під час огляду місця події та надана на дослідження кристалоподібна речовина білого кольору, обіг якої заборонено метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданій речовині становить 0,189 г.

Установлені органом досудового розслідування обставини і викладені судом, не оспорюються учасниками судового провадження, так як під час досудового розслідування ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Окрім того, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Отже, саме з підстав викладеного суд дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_2 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та наявні обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання рецидив злочинів.

4. Мотиви призначення покарання.

Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особистості обвинуваченого, тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутності завданої шкоди, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, те, що ОСОБА_2 не працює, а отже не має сталого матеріального стану, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_2 покарання в виді обмеження волі строком на 2 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Разом із цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також пунктами 3, 5 ч. 3 ст. 76 КК України - працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання. Оскільки обвинувачений не працює, хоча має середню спеціальну освіту, а залучення до праці створить процес позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Також суд ураховує, що матеріали справи містять довідку № 445431від 30.04.2021, згідно з якою ОСОБА_2 , 1979 року народження, за даними облікової документації під наркотичним диспансерно-динамічним наглядом перебуває з 11.11.2011 з діагнозом: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності.

Отже, застосування вказаних додаткових обов`язків та проходження відповідної пробаційної програми, яка передбачена для осіб, які засуджені до покарань не пов`язаних з позбавленням волі, надасть можливість ОСОБА_2 подолати шкідливі звички (вживання наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів), а також змінити прокримінальне мислення та попередити вчинення ним повторних злочинів.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не заявлений. Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-20/48258-МРВ від 15.10.2020 у сумі 1961 грн 40 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), вагою 0,189 грам, який міститься у спеціальному пакунку №0014671 та зберігається в сейфі службового кабінету № 420 Оболонського УП ГУНП в м. Києві - слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 3, 5 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи № СЕ-19/111-20/48258-МРВ від 15.10.2020 у сумі 1961 грн 40 коп. стягнути з ОСОБА_2 на користь держави.

Речові докази: наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон), вагою 0,189 грам, яка міститься у спеціальному пакунку №0014671 та зберігається в сейфі службового кабінету № 420 Оболонського УП ГУНП в м. Києві області, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1