Справа № 351/576/21
Провадження № 1-кп/351/119/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2021 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого-судді - Калиновського М.М.,

з участю : секретаря - Равлюк М.І.,

прокурора - Семотюка Д.І.,

потерпілої - ОСОБА_1 ,

обвинуваченої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000011 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дзержинськ Донецької області та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, із середньою освітою, вдови, пенсіонерки, згідно ст. 89 КК раніше не судимої,-

обвинуваченої за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_2 , вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, обвинувачена 28.01.2021р. близько 13:00 год. разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_3 приїхали до Управління соціального захисту населення Снятинської РДА, за адресою: вул.. Шевченка,4Г у м. Снятині.

У той час біля вхідних дверей управління знаходилась ОСОБА_1 , жителька с. Красноставці Коломийського району, у якої з кишені куртки випав жіночий гаманець.

Біля 13:30год. того ж дня, ОСОБА_2 , побачила загублений гаманець і у неї виник злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме жіночого гаманця та його вмісту, які перебували без нагляду.

Тоді, з метою особистого збагачення, у порушення вимог ч.1 ст.337 Цивільного кодексу України, яка вказує на те, що особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана негайно повідомити про це особу, яка її загубила, або власника речі і повернути знайдену річ цій особі, та те, що особа, яка знайшла загублену річ у приміщенні або транспортному засобі, зобов`язана передати її особі, яка представляє володільця цього приміщення чи транспортного засобу, а також вимог ч.2 ст.337 Цивільного кодексу України, у якій зазначено, що якщо особа, яка має право вимагати повернення загубленої речі, або місце її перебування невідомі, особа, яка знайшла загублену річ, зобов`язана заявити про знахідку Національній поліції або органові місцевого самоврядування, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, яке в силу випадкових обставин було тимчасово залишене без нагляду його власником, переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрала жіночий гаманець вартістю 53 гривні із грошовими коштами в сумі 800 гривень, чим завдала потерпілій ОСОБА_1 майнову шкоду на загальну суму 853 (вісімсот п`ятдесят три) гривні.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 із викраденим чужим майном покинула приміщення та ним розпорядилася на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_2 у судовому засіданні вину визнала. Пояснила, що 28.01.2021р., біля 13:00 год. перебувачи в управлінні соціальноного захисту населення Снятинської РДА, побачила, як в потерпілої випав з кишені гаманець, який вона вирішила викрасти. Грошові кошти витратила на придбання продуктів харчування та медичних препаратів. Щиро розкаялася, просила суворо не карати.

Крім визнання обвинуваченою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, її вина також підтверджується показаннями потерпілої, свідка та іншими доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження та поза всяким розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_2 .

Потерпіла ОСОБА_1 у судовому засіданні вказала, що у січні 2021р. перебувала в Управлінні соціального захисту населення, де у неї з кишені випав гаманець. Окрім неї у коридорі знаходилася обвинувачена. Вказала, що претензій до обвинуваченої не має, остання відшкодувала їй всі завдані збитки, просила її суворо не карати.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні суду пояснив, що разом із ОСОБА_2 пішов в Управління соціального захисту, що в м. Снятині та очікували на прийом у коридорі. Через деякий час він вийшов на вулицю курити, а пізніше до нього вийшла ОСОБА_2 і сказала, що знайшла гаманець, який лежав на підлозі. У гаманці знаходились кошти у сумі 800 грн., які обвинувачена витратила на придбання ліків та продуктів.

Також вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, які згідно ст. 358 КПК України досліджені судом.

З Витягу з ЄРДР 0000011 від 02.02.2021р. слідує, що 28.01.2021р. близько 13:30 год., перебуваючи в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , перед вхідними дверима на третій поверх, де розміщуються службові кабінети Управління соціального захисту населення, ОСОБА_2 , жителька с. Іллінці Коломийського р-ну таємно викрала жіночий гаманець з грошовими коштами у сумі 800 грн. та банківськими картками АТ КБ «ПриватБанк» і АТ «Ощадбанк», які ОСОБА_1 загубила з власної необережності, спричинивши тим самим потерпілій майнову шкоду;

Із протоколу огляду місця події від 02.02.2021р. та фототаблицями до нього вбачається, що ОСОБА_2 добровільно видала жіночий гаманець та три банківські картки, які вона таємно викрала 28.01.2021р. перед входом до адміністративного приміщення Управління соціального захисту населення по вул. Шевченка, 4г в м. Снятині;

Із протоколу предявлення речей для впізнання від 11.02.2021р. слідує, що ОСОБА_1 впізнала гаманець бежевого кольору, який розмальований по середині, як своє майно;

Із протоколу проведення слідчого експеременту та фототаблиць до нього від 24.03.2021р., ОСОБА_1 вказала на місце, де сиділи невідомі їй чоловік з жінкою;

Із протоколу проведення слідчого експеременту та фототаблиць до нього від 31.03.2021р., ОСОБА_2 вказала на місце, де сиділи разом із співмешканцем на момент крадіжки;

Згідно протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2021р., ОСОБА_1 впізнала чоловіка на фотознімку №1, як особу, яка 28.01.2021р. може бути причетна до крадіжки її гаманця;

Згідно протоколу предявлення особи для впізнання за фотознімками від 24.03.2021р., ОСОБА_1 впізнала жінку на фотознімку №1, як особу, яка 28.01.2021р. може бути причетна до крадіжки її гаманця.

Згідно Акту про укладення шлюбу №8, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 20.02.1980р. уклали шлюб. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка та дружини « ОСОБА_6 ».

Таким чином, суд, діючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши зібрані докази по справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов однозначного висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку повністю доведена, а її діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, оскільки вона вчинила таємне викрадення майна (крадіжку).

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_2 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винної, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, яке вчинила обвинувачена ОСОБА_2 є кримінальним проступком.

До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченої ОСОБА_2 суд відносить щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, за час проживання на території Заболотівської селищної ради скарг на її поведінку до виконавчого комітету не надходило.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченої встановлено середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, ризик її небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченої ОСОБА_2 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, думку потерпілої щодо обрання міри покарання обвинуваченій та врахування всіх даних про її особу, а саме її хворобливий стан та скрутне матеріальне становище, дають підстави призначити ОСОБА_2 покарання у межах санкції статті 185 ч.1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, а саме призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті у виді штрафу.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження нових правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винної.

На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертизи, які слід стягнути із обвинуваченої.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 850 ( вісімсот пятдесять ) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави витрати на залучення експерта, у зв`язку із проведенням експертизи № СЕ-19/109-2163-ТВ від 05.02.2021р. в розмірі 653,80 грн.

Речові докази:

Жіночий гаманець та три банківські картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , які передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_1 залишити у власності ОСОБА_1 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: М.М.Калиновський