Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1651/21
Провадження № 1-кс/644/261/21
У Х В А Л А
Іменем України

11 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

у с т а н о в и в:
01.03.2021 року до суду подано відповідну заяву. Заявник посилався на те, що ним 22.02.2021 року особисто було подано заяву про кримінальне правопорушення, за ч.1 ст.375 КК України щодо завідомо неправосудного судового рішення, постановленого суддею Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 .. Але всупереч вимогам ч.1 ст.214 КПК України даних про внесення відомостей до ЄРДР він не має. Просив зобов`язати слідчого відділу поліції №1 Харківського районного управління №2 ГУНП в Харківській області виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК та внести в ЄРДР відомості за його заявою про кримінальне правопорушення від 22.02.2021 року відносно завідомо неправосудного судового рішення, постановленого суддею Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 ..
В судовому засіданні, заявник, доводи скарги підтримав, зазначав, що він повністю підтримує викладені в скарзі обставини, наполягав на тому, що предметом розгляду є не дії судді ОСОБА_4 , а бездіяльність слідчого допущена в частині невиконання обов`язку, визначеного ст.214 КПК України, щодо обов`язкового внесення відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Наполягав на тому, що на його думку, його доводи обґрунтованості чи необґрунтованості наявності складу кримінального правопорушення можуть бути лише в рамках провадження, за яким внесено відомості до ЄРДР. Наводив мотивування з Узагальнення ВССУ від 12.01.2017 року з означеного питання. Також, повідомив суду, що прийняту слідчим суддею ухвалу від 22.02.2021 року оскаржувати він наміру не мав, вважаючи, що не варто розраховувати на те, що апеляційною інстанцією буде прийнято рішення щодо внесення відомостей до реєстру щодо самих себе. Тому, вважав за доцільне, з метою економії процесуального часу, в день прийняття рішення суддею ОСОБА_4 подати до відділу поліції нову заяву щодо суддів Апеляційного суду. Вважав, що подача нової заяви є ефективнішим способом реалізації, а оскарження ухвали слідчого судді не раціональним.
Представники ВП №1 Харківського районного управління №2 ГУНП в Харківській області, Харківської місцевої прокуратури №3 до суду не з`явились, про час та дату розгляду скарги були повідомлені. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доводи заявника, дослідивши матеріали за скаргою, встановлено наступне.

Заявником, 22.02.2021 року, подано заяву про кримінальне правопорушення, за ч.1 ст.375 КК України щодо завідомо неправосудного судового рішення, постановленого суддею Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 до ВП №1 Харківського районного управління №2 ГУНП в Харківській області, реєстраційний талон-повідомлення №4008 від 22.02.2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

За змістом цієї норми, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає їх невнесення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Дійсно, дана обставина

зобов`язує уповноважених осіб внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
За визначенням ч. 5 ст. 214 КПК України, а також п. 1 Глави 2 Розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020) до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, може мати місце лише у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений повноваженнями вносити відомості до ЄРДР; наявність в такій заяві короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником; невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, впродовж 24 годин.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.
Тобто, наразі, є діючий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року, що має обов`язковий характер застосування та має пріоритет щодо Узагальнення, на яке посилається заявник.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР за поданою заявою, в судовому засіданні досліджено її зміст. Так, заявником, свідомо повідомлено про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.375 КК України, за фактом постановлення суддею Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 , завідомо неправосудного судового рішення ухвали від 22.02.2021 року по справі №644/1125/21 року. При цьому, заявником надано власну кримінально-правову оцінку, з посиланням на те, що неправосудність судового рішення полягає в троєкратному порушенні суддею норм матеріального права, а саме, неправомірному застосуванні норми п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», підміною поняття «неправосудність» та «незаконність», також в неправомірному застосуванні норми Рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 року №7-р/2020 щодо неконституційності статті 375 КК, а також, в неправомірному не застосуванні (ігноруванні) норми Узагальнення ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року. Наводив мотиви своїх тверджень щодо кожного порушення, допущеного суддею ОСОБА_4 ..

Відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Конституції України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом (вказана норма закону визнана конституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-рп/2011 від 12 липня 2011 року).

Крім того, згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. При цьому, виключне право перевірки законності та обґрунтованості

судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Таким чином, можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права, не може виключно кваліфікуватись, як кримінальне правопорушення та, як підстава для притягнення судді до кримінальної відповідальності.

Відповідно до статті 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ст.152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше для його ухвалення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 11 червня 2020 року №7-р/2020 року визнано такою, що не відповідає Конституції України ст. 375 КК України, та, що вона втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Тобто, в силу неконституційності складу злочину «Постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови», ідентифікувати склад даного злочину не вбачається за можливе, що виключає кримінальне переслідування, і внесення даних до ЄРДР за заявою щодо складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.375 КК України.

З урахуванням того, що заявник при подачі заяви про вчинення кримінального правопорушення, посилався виключно на вчинення, на його думку, слідчим суддею ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.1 ст.375 КК України, як то постановлення завідомо неправосудного судового рішення, а дана норма кримінального кодексу визнана неконституційною, слідчий суддя приходить висновку, що оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 11.06.2020 року зазначено, що стаття 375 КК України суперечить принципові верховенства права, тому норма закону, яка суперечить положенням Конституції, не може бути застосована.

Отже, вимога про зобов`язання слідчого відділу поліції №1 Харківського районного управління №2 ГУНП в Харківській області виконати вимоги ч.1 ст.214 КПК України та внести в ЄРДР відомості за заявою про кримінальне правопорушення від 22.02.2021 року відносно завідомо неправосудного судового рішення, постановленого суддею Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_4 , буде суперечити положенням статей 8,19 Конституції України, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчій суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 11.03.2021 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1