Справа № 473/1038/21
Номер провадження 1-кп/473/172/2021
УХВАЛА
Іменем України

"01" квітня 2021 р. місто Вознесенськ
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
їх захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілий ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000261 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.263, ч.1 ст.255-1 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.263 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.255-3 КК України,

В С Т А Н О В И В:

під час підготовчого судового засідання прокурором підтримано подані ним 31 березня 2021 року до суду клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування обвинувачених від суду; незаконний вплив на потерпілого, свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення. При цьому прокурор просив врахувати тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачення та дані про особи обвинувачених, вказавши, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності, вчинили злочин, пов`язаний із погрозою застосування насильства щодо потерпілого.
Захисники обвинувачених просили змінити їх підзахисним запобіжний захід на домашній арешт або ж визначити альтернативну заставу. Так адвокати обвинуваченого ОСОБА_4 вказали, що ризики, зазначені прокурором - нічим не підтверджені та є лише припущенням. Звернули увагу на те, що ОСОБА_4 має співмешканку, постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Наразі вирішує питання про підтвердження в судовому порядку факту батьківства стосовно неповнолітньої доньки.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просив змінити своєму підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки той має постійне місце проживання та родину, так як проживає із батьками. Крім того він є учасником АТО, проте документально цей факт сторона захисту підтвердити не змогла.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 теж просив змінити підзахисному запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки той перебуває в офіційному шлюбі та має родину, двох неповнолітніх дітей, що підтверджено копіями офіційних документів.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та повністю підтримали позиції, висловлені адвокатами, які здійснюють їх захист.
Вирішуючи клопотання учасників процесу в частині запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд враховує, що згідно вимог ст.194 КПК України при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обгрунтованість обвинувачення та підозри стороною захисту спростовано не було.
Разом із тим на етапі підготовчого судового засідання після дослідження наданих матеріалів та враховуючи пояснення учасників процесу, суд вважає, що фактично прокурором доведено лише один ризик, передбачений п.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватися від суду з огляду на тяжкість пред`явленого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачення. Так злочини, за якими пред`явлено обвинувачення обвинуваченим, які утримуються під вартою, - є тяжкими та передбачають призначення покарання у разі визнання їх винними у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Лише сама ця обставина свідчить про наявність ризику переховування від суду.
Доказів на підтвердження інших ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, - прокурором надано не було. Так, відсутні докази того, що після оголошення підозри хто-небудь із обвинувачених чи інші особи вчиняли тиск на потерпілого та свідків і такі докази прокурором надані не були.
Щодо можливості вчиняти інші кримінальні правопорушення, то лише самі дані про непогашені судимості ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на думку суду не доводять вагомість такого ризику та беззаперечне його існування з огляду на презумпцію невинуватості, яка згідно із ст.17 КПК України належить до основних засад кримінального провадження.
Проте наявність лише одного ризику, а саме ризику переховування від суду, на даному етапі судового провадження свідчить про те, що суспільний інтерес у вигляді своєчасного та об`єктивного розгляду провадження превалює над правом обвинувачених на свободу та особисту недоторканість, яке гарантоване їм ст.12 КПК України.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на підставі ухвал слідчого судді від 14 та 15 вересня 2020 року безперервно утримуються під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», проте строк їх тримання під вартою не перевищує строку, визначеного п.2 ч.3 ст.197 КПК України, яким передбачено, що сукупний строк тримання під вартою обвинуваченого не повинен перевищувати: 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів.
Щодо клопотань захисників про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, то на даному етапі ці клопотання не підлягають задоволенню, оскільки для застосування цього запобіжного заходу згідно із ч.1 ст.181 КПК України потрібна наявність у обвинувачених житла, де вони можуть перебувати на домашньому арешті. Визначення поняття житла надано в ч.2 ст.233 КПК України, проте його наявність на праві власності чи праві користування у обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 захисниками документально підтверджена не була.
З огляду на це клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт не підлягають задоволенню, що не позбавляє їх права заявити повторні клопотання з дотриманням строків, визначених ч.5 ст.201 КПК України.
Щодо можливості застосування застави альтернативної триманню під вартою, про що просила сторона захисту, суд враховує, що згідно із ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, частина 4 ст.183 КПК України вказує, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тобто це право, а не обов`язок суду не визначати заставу.
Сторона захисту висловила можливість внесення обвинуваченими застави, вказавши, що обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вже більше ніж півроку утримуються під вартою. Разом із тим, суд враховуючи дані про їх особи, надані прокурором та тяжкість пред`явленого їм обвинувачення (всі злочини як кваліфікує прокуратура в обвинувальному акті, - тяжкі) вважає, що таку заставу слід визначити у більшому розмірі, ніж передбачено п.2 ч.5 ст.182 КПК України для тяжких злочинів.
Так, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тому стовно кожного із обвинувачених суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 2270 грн. х 200 = 454000 грн.
Така застава є значно вищою розмірі шкоди, яка могла бути завдана потерпілому та в обвинувальному акті прокурором вказана як 2500 доларів США.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 є засудженим, який відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі прокурором було заявлено клопотання на час розгляду провадження залишити його в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». ОСОБА_7 та його захисник проти такого клопотання не заперечували та ОСОБА_7 висловив бажання безпосередньо приймати участь у розгляді провадження.
Суд вважає, що таке клопотання слід задовольнити, оскільки відповідно до п.12 ст.537 КПК України суд має право вирішити питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з колонії до слідчого ізолятора у зв`язку з розглядом справи в суді.
Керуючись ст.ст.177, 193, 194, 314-316, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 травня 2021 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 травня 2021 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 травня 2021 року включно в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, а саме на домашній арешт відмовити.
Визначити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заставу у розмірі 200 (двісті) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб кожному, що становить 454000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) гривень.
В разі внесення обвинуваченими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 або іншими особами застави покласти на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з місця проживання, окрім виклику до суду чи правоохоронних органів, утриматися від спілкування із потерпілим, свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні. Такі обов`язки можуть бути продовжені за клопотанням прокурора на два місяці.
Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що з моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі, якщо обвинувачені порушать покладені на них при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава підлягає зверненню в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Залишити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який має статус обвинуваченого в кримінальному провадженні №0000261, - в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на час розгляду кримінальної справи №473/1038/21.
Ухвала суду в частині вирішення питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.
В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1