УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/8017/21

Провадження № 1-кс/638/1272/21

31.05.2021 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000617 від 18.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню №0000617 від 18.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, а саме просить суд: накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером №:14:006:0130, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1 га, накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером №:14:006:0131, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,12 га.
Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000617 від 18.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України за фактом зловживання службовим становищем працівниками Держкомзему у м. Харкові, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної особи, при передачі земель Данилівського лісгоспу у власність.
Заявник просить слідчого суддю накласти арешт на земельні ділянки шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди, стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, здійснювати будівельні роботи, змінювати стан земельної ділянки, тому що незастосування цього заходу, перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, або реконструювання, а крім того вищезазначене майно є предметом та доказом злочину, оскільки у разі неприйняття вищезазначеного заходу можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що істотно може ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, призначення та проведення необхідних судових експертиз, зумовить труднощі чи неможливість виконання рішень суду в частині забезпечення цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене чи пошкоджене шляхом знищення, розібрання або реконструювання, а крім того вищезазначене майно є предметом та доказом злочину.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали, додані в його обґрунтування, приходить до наступного висновку.
У розумінні положень статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому, згідно вимог частини 2 статті 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно частини 3 статті 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Так, відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий, дізнавач або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.
Всупереч наведеному, прокурором додано до клопотання висновок експертів №7558/11655-11663 від 17.05.2021 року за результатами проведення комплексної судової експертизи з питань землеустрою та судової земельно-оціночної експертизи за матеріалами зовсім іншого кримінального провадження - №00000004 від 21.01.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтею 364 Кримінального кодексу України, натомість жодних дій по кримінальному провадженню №0000617 від 18.05.2021 року, у межах якого подано клопотання, вчинено не було, а формулювання прокурора в обгрунтування необхідності арешту майна є абстрактним та неконкретизованим.

Матеріали клопотання прокурора містять твердження, що «протиправні дії начальника Управління Держкомзему у місті Харкові ОСОБА_3 призвели до незаконного вилучення з державної власності земель, які знаходяться на праві постійного користування у Державному підприємстві «Харківська лісова науково-дослідна станція», однак прокурором не надано жодних відомостей про володільця майна, що підлягає арешту, а саме: земельної ділянки з кадастровим номером №:14:006:0130, яка розташована за адресою: вулиця Віражна, 14-А у м. Харкові, площею 0,1 га, та земельної ділянки з кадастровим номером №:14:006:0131, яка розташована за адресою: вулиця Віражна, 14-А у м. Харкові, площею 0,12 га, а тому суд позбавлений можливості на виконання вимог частини 1 статті 172 КПК України повідомити його про розгляд клопотання та про результати такого розгляду.
Відповідно до частини 3 статті 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись 131, 132, 167, 168, 170, 172, 173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_2 про арешт майна по кримінальному провадженню №0000617 від 18.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України повернути заявнику.
Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: