Справа №-613/1209/20 Провадження №-1-кп/613/46/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000475 від 20 жовтня 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухова, Харківської області, українця громадянина України, не працюючого, розлученого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Богодухівського районного суду Харківської області від 14.02.2017 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 4 /чотирьох/ років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30.05.2017 року вказаний вирок змінено та ОСОБА_6 призначено покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 28.11.2017 на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.11.2017 року відповідно до ст..1 п. «Е» ЗУ «Про амністію»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 21.09.2020, приблизно о 15-00 год., діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, шляхом відчинення вхідних дверей, незаконно проник до приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де з коридору таємно викрав велосипед марки «АІСТ» 28-130, вартістю 1116 грн. 66 коп., що належить ОСОБА_7 , після чого з місця пригоди зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що дійсно 21.09.2020 за наведених обставин викрав велосипед, який належить його знайомому ОСОБА_7 . У вчиненому щиро розкаявся. Зазначив, що намагався повернути велосипед потерпілому, однак не застав його дома. В подальшому коли приїхали працівники поліції, одразу зізнався у вчиненому та повернув велосипед. Просив врахувати, що доглядає за матір`ю, яка є особою похилого віку, інших родичів в неї немає, оскільки другий син /його рідний брат/ перебуває на лікуванні у зв`язку з психічним захворюванням.

Таким чином, з урахуванням повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 того факту, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, суд відповідно до положень ст. 349 КПК України, доходить висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у психіатра не перебуває, перебуває під диспансерним наглядом у нарколога.

Проживає з матір`ю ОСОБА_8 , 1937 року народження, яка є особою похилого віку, пенсіонером, що підтверджується довідкою з місця проживання, копією паспорту ОСОБА_8 , копією її пенсійного посвідчення.

З Довідки Управління соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_6 перебуває на обліку в Управлінні соцзахисту як особа, яка надає соціальні послуги та здійснює догляд за ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку, викладеного у досудовій доповіді, ризик вчинення ОСОБА_6 повторного правопорушення є високим, однак за умови здійснення інтенсивного нагляду з боку органу пробації, виконання покарання у громаді /без реального позбавлення волі/ є можливим. У випадку призначення судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, орган пробації вважає за доцільне покласти на ОСОБА_6 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї поведінки та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що він особисто зазначив у судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю злочину, яке полягало в тому, що обвинувачений не змінював своє позиції щодо визнання вини, добровільно видав викрадене майно, добровільно брав участь у всіх слідчих діях, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обговорюючи питання про строк та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зважаючи на положення статті 65, ч. 2 ст. 50 КК України, вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому наявність непогашеної судимості та відсутність такої пом`якшуючої обставини, як добровільне відшкодування шкоди, свідчать про неможливість призначення мінімального покарання, призначеного санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Беручи до уваги тяжкість злочину, висновок досудової доповіді, розмір заподіяної шкоди, той факт, що тяжких наслідків внаслідок вчиненого злочину не настало, а також той факт, що сам потерпілий не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, враховуючи, що ОСОБА_6 здійснює догляд за матір`ю, яка є пенсіонером та особою похилого віку, суд доходить висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без відбування покарання, та вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з засудженого, цивільний позов потерпілий не заявляв, запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на 2 /два/ роки, якщо останній протягом іспитового строку не скоїть нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_6 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 490 грн. 35 коп. (чотириста девяносто гривень 35 копійок).

Речовий доказ: велосипед марки «АІСТ» 28-130 вважати повернутим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя