Справа № 991/1506/21
Провадження1-кс/991/1537/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу,- ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_3 просить визнати неправомірною бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України і зобов`язати його внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Скарга обґрунтована тим, що 01.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до Національного бюро із заявою про злочин керівника Київської міської прокуратури, однак, всупереч положенням статті 214 КПК України, відомості до ЄРДР за цією заявою не внесені.

Вказане, на думку ОСОБА_3 , свідчить про бездіяльність Національного бюро, що стало підставою звернення до суду з даною скаргою.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив задовольнити. Додатково зазначив, що в 1995-1996 роках він був головним редактором газети «Опозиція». Вироком Ватутінського районного суду м. Києва від 27.06.1996 ОСОБА_3 засуджено за наклеп на ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у газеті «Опозиція», а саму газету закрито. У травні 2003 року Верховним Судом, за касаційною скаргою ОСОБА_3 , прийнято рішення, яким скасовано рішення про закриття газети «Опозиція». Вказане стало підставою для звернення до прокурора м. Києва із заявами про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27.06.1996, у якому міститься посилання на цю газету. Однак, прокурором заяви ОСОБА_3 не розглянуті, дії визначені ст. 400-8 КПК України (у редакції 1960 року) не вчинені. Більше того, за аналогічною заявою кримінальне провадження було розпочате, проте прокурором САП матеріали цього кримінального провадження для розслідування передані прокурору міста Києва, яким кримінальне провадження було закрито. Постанова про закриття кримінального провадження оскаржена ним до Печерського районного суду міста Києва, яким постанову залишено без змін. Ухвала слідчого судді оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Національне бюро явку представника у судове засідання не забезпечило. На електронну адресу суду надійшли письмові пояснення представника Національного бюро, згідно яких Головним підрозділом детективів Національного бюро, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 встановлено, що у останній не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро, у зв`язку з чим відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР, про що заявника повідомлено та надано відповідне роз`яснення листом Національного бюро від 04.03.2021 № 11-188/6954. У задоволенні скарги просив відмовити, справу розглянути без участі представника Національного бюро за наявними письмовими поясненнями.

Відсутність представника Національного бюро не є перешкодою для розгляду скарги (ч. 3 ст. 306 КПК України).

Слідчий суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, письмові пояснення представника Національного бюро, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298). Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення до Реєстру вносяться зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

У ході судового розгляду скарги встановлено, що 01.03.2021 ОСОБА_3 звернувся до Національного бюро із заявою про злочин, у якій зазначив, що він неодноразово звертався до прокурора м. Києва, який згідно ст. 400-8 КПК України (1960 року) досі не розглянув по суті заяви ОСОБА_3 від 28.05.2002, від 05.11.2002 та від 29.05.2003 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27.06.1996, яким ОСОБА_3 засуджено за наклеп на Л. Кучму і Д. Табачника у газеті «Опозиція». Вказані дії прокурора м. Києва, на думку ОСОБА_3 , свідчать про зловживання службовим становищем під час виконання ним своїх повноважень, які перешкодили ОСОБА_3 добитися відшкодування шкоди завданої неправомірним засудженням, перешкодили побудувати кар`єру, оформити пенсію належного розміру. У зв`язку з чим просив внести відомості до ЄРДР згідно ст. 364 КК України.

Листом від 04.03.2021 ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро.

Згідно положень ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 364 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої цієї статті, зокрема, якщо кримінальне правопорушення вчинено прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» прокурором органу прокуратури є керівник обласної прокуратури.

Статтею 10 цього Закону визначено, що у системі прокуратури України діють обласні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, прокуратура Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Київська міська прокуратура.

У заяві про злочин ОСОБА_3 зазначає про вчинення прокурором м. Києва (керівник Київської міської прокуратури) кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
З огляду на наявність однієї з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України, то досудове розслідування відповідного кримінального правопорушення віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Разом з тим, перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб Національного бюро внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 01.03.2021 слідчий суддя зазначає таке.

Диспозиція ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб або спричинило тяжкі наслідки.

Зловживання владою або службовим становищем визнається злочином за наявності трьох ознак у їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Заява ОСОБА_3 про злочин від 01.03.2021 не містить обставин, які б свідчили про вчинення прокурором м. Києва (керівник Київської міської прокуратури) умисних дій з використанням влади чи свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб, що в свою чергу є умовою для здійснення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та відповідно для зобов`язання уповноважену особу Національного бюро внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тому скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 214, 303 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
постановив:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1