Справа № 509/3818/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополь Одеської області клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Чорноморської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000227 від 08.04.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділення № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000227, відомості про яке 08.04.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви керівництва квартирно експлуатаційного відділу м. Одеса Міністерства оборони України, щодо вчинення протиправних дій пов`язаних із заволодінням землями Міністерства оборони України, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, крім іншого у заяві зазначено, що невстановленими особами здійснено самозахоплення території військового містечка Іллічівськ-1 (2) за адресою: Одеський район, с. Молодіжне, Великодолинської селищної ради, яким присвоєні кадастрові номери: :02:004:3426; :02:004:3428; :02:004:3431; :02:004:3427; :02:004:3433; :02:004:3432; :02:004:3434; :02:004:3425; :02:004:3424 та земельні ділянки рішеннями Молодіжненської сільської ради виділені громадянам для ведення садівництва.

Відповідно до положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, та інші обставини.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.07.06.2021 представником ІНФОРМАЦІЯ_1 видані копії документів, про що складений відповідний протокол отримання речей та документів.

Дослідженням наданих документів встановлено, що у 1986 році виконавчим комітетом Овідіопольської районної Ради народних депутатів видано Квартирно-експлуатаційній частині Одеського району державний акт на право користування землею серії Б № 032344, який бу зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за № Р-6-86, у відповідності до якого для задоволення державних потреб землекористувачу надано в безстрокове та безоплатне користування земельну ділянку 586,5 га, до складу якої, зокрема, увійшла земельна ділянка, розташована на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області.

Станом на 1990 рік у зв`язку з втратою чинності державного акту Б № 032344 виконавчим комітетом Овідіопольської районної Ради народних депутатів Квартирно-експлуатаційній частині Одеського району видано державний акт на право користування землею серії Б № 031776, який бу зареєстрований у Книзі записів державних актів на право користування землею за № 7-а-90 у відповідності до якого для задоволення державних потреб землекористувачу надано в безстрокове та безоплатне користування земельну ділянку 300,5 га, до складу якої, увійшла земельна ділянка, розташована на території Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області площею 296,8 га.

Дослідженням відомостей викладених у Публічній кадастровій карті України встановлено що протягом 2005-2021 роки на земельній ділянці площею 296,8 га, яка відповідно до Державного акту на право постійного користування землею Б № 031776 від 1990 року надана в безстрокове та безоплатне користування державі України в особі Квартирно-експлуатаційній частині Одеського району поділена на земельні ділянки з цільовим призначенням: цільовим призначенням: 07.01 Для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для експлуатації та обслуговування фактично існуючих будівель та споруд для проведення відпусток та відпочинку.

17.06.2021 на адресу слідчого надійшов лист Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області до якого долучені копії рішень сесій Молодіжненської селищної ради № 996-V від 06.04.2004, № 993 від 06.04.2005, № 994-IVвід 06.04.2005, № 716-V від 25.05. 2007№ 774-V від 17.07.2007 та інших рішень якими вилучено із земель Міністерства оборони України КЕВ міста Одеси земельних ділянок та зарахування їх до земель запасу Молодіжненської сільської ради ( в межах с. Молодіжне).

Так, відповідно до позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові суду від 12 травня 2021 року у справі № 916/1900/16 зазначено, що:

1. Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

2. За змістом статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

3. Статтею 77 ЗК України (у відповідній редакції) передбачено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

4. Аналогічне поняття земель оборони наведено також у статті 1 Закону України "Про використання земель оборони", який визначає правові засади і порядок використання земель оборони.

5. Відповідно до статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

6. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про Збройні Сили України» (у відповідній редакції) земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління.

7. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням МОУ. Порядок відчуження військового майна визначається Кабінетом Міністрів України (стаття 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України»).

8. Водночас частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

9. Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі № 902/538/14 зазначив, що оскільки землі оборони перебувають лише у користуванні Міністерства оборони України, а розпоряджається ними Кабінет Міністрів України, відповідно до статті 142 ЗК виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони. Істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням Міністерства оборони України.

Як встановили суди попередніх інстанцій на момент прийняття оскаржуваного рішення від 17.07.2007 № 774-V відповідно до статей 13, 77, 84 Земельного Кодексу України, статті 1 Закону України «Про використання земель оборони» та статті 9 Закону України «Про оборону» спірна земельна ділянка належала до державної власності і відносилась до земель оборони.

10. Суд першої інстанції зазначив, що враховуючи вищезазначені положення законодавства, а також вимоги частини 2 статті 145 Господарського кодексу України, відповідно до якої зміна правового режиму майна суб`єктів господарювання здійснюється виключно за рішенням власника у спосіб, передбачений цим Кодексом та іншими законами, то єдиним способом зміни правового режиму земельних ділянок, віднесених за цільовим призначенням до земель оборони, у разі добровільної відмови ними було адресування уповноваженим органам належним чином оформленої відмови, погодженої з Міністерством оборони України та за наявності рішення Кабінету Міністрів України з цього приводу.

Таким чином з урахуванням викладеного вбачається що посадові особи Молодіжненської сільської ради у порушення Конституції України, Земельного кодексу України та Законів України «Про використання земель оборони», «Про оборону», «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» здійснили незаконне вилучення із земель наданих у постійне користування Міністерства оборони України земельних ділянок.

Так, відповідно до земельно - кадастрової карти України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що на протязі певного періоду часу, Молодіжненською сільською радою, у порушення Законодавства України, без відповідного дозволу (розпорядження) Кабінету Міністрів України протиправно вилучені земельні ділянки із державної форми власності, із датою внесення відомостей до Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 30.04.2021 про їх реєстрацію до комунальної форми власності Великодолинської сільської ради, з цільовим призначенням: 07.01 для будівництва та обслуговування об`єктів рекреаційного призначення для будівництва спортивно - оздоровчого комплексу, яким присвоєні кадастрові номери: :02:004:5428 площею: 0.0999 га; :02:004:5427 площею: 0.0998 га; :02:004:5426 площею: 0.0999 га; :02:004:5425 площею: 0.0999 га; :02:004:5424 площею: 0.1 га; :02:004:5423 площею: 0.1 га; :02:004:5422 площею: 0.1 га; :02:004:5434 площею: 0.1 га; :02:004:5433 площею: 0.0998 га; :02:004:5432 площею: 0.1 га; :02:004:5431 площею: 0.0992 га; :02:004:5430 площею: 0.0992 га; :02:004:5429 площею: 0.1 га; :02:004:5440 площею: 0.1 га; :02:004:5439 площею: 0.1 га; :02:004:5438 площею: 0.1 га; :02:004:5437 площею: 0.1 га; :02:004:5436 площею: 0.1 га; :02:004:5435 площею: 0.1 га;

Посилаючись на те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що незаконні дії пов`язані з перереєстрацією прав власності на земельні ділянки та їх відчуження може призвести до їх зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити в розслідуванні кримінального провадження, у тому числі вирішення у майбутньому долі цивільного позову Міністерства оборони України в особі розпорядника майна Кабінету Міністрів України, всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, просить про накладення арешту.

Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що клопотання слід задовольнити виходячи з наступних підстав.

Згідно з ст. 131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, серед іншого є арешт майна, який застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт на майно може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші, цінні папери підозрюваного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Критерії розумності та співрозмірності, що повинні враховуватись при розгляді клопотання про арешт майна, є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії(Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства(Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

На даному етапі досудового слідства, слідчий суддя оцінює лише обставини, що стосуються арешту майна та які мають значення для прийняття рішення стосовно накладення чи не накладення такого арешту. Подальша оцінка обставин щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення буде здійснюватись, у разі винесення вироку.

Внесене клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріалам клопотання, доведено достатність даних про здійснення досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення, тому з метою запобігання можливим фактам приховування, зникнення, втрати, використання, пересування, передачі, відчуження майна, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, є підстави для задоволення клопотання, оскільки у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного слідчим клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Заборонити будь яким особам, організаціям, підприємствам, нотаріусам, державним реєстраторам регіональних бюро державних реєстраторів України та іншим державним реєстраторам вчиняти будь які дії пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням, скасування державної реєстрації речових прав про право власності та речові права на нерухоме майно, яке знаходяться на території Великодолинської сільської ради Одеського району Одеської області, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами:

-:02:004:5428 площею: 0.0999 га;

-:02:004:5427 площею: 0.0998 га;

-:02:004:5426 площею: 0.0999 га;

-:02:004:5425 площею: 0.0999 га;

-:02:004:5424 площею: 0.1 га;

-:02:004:5423 площею: 0.1 га;

-:02:004:5422 площею: 0.1 га;

-:02:004:5434 площею: 0.1 га;

-:02:004:5433 площею: 0.0998 га;

-:02:004:5432 площею: 0.1 га;

-:02:004:5431 площею: 0.0992 га;

-:02:004:5430 площею: 0.0992 га;

-:02:004:5429 площею: 0.1 га;

-:02:004:5440 площею: 0.1 га;

-:02:004:5439 площею: 0.1 га;

-:02:004:5438 площею: 0.1 га;

-:02:004:5437 площею: 0.1 га;

-:02:004:5436 площею: 0.1 га;

-:02:004:5435 площею: 0.1 га;

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1