Справа №359/2455/21
Провадження №1кп/359/391/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
3 червня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000126, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.01.2021 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сніжне Донецької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 умисні кримінальні правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 23.01.2021 року о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 проходивши поблизу бювету, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , побачив на земельній ділянці ОСОБА_6 , який перебував у несвідомому стані на фоні вживання алкогольних напоїв, і біля якого лежав мобільний телефон марки «Neffos» моделі С9А сірого кольору, в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, з корисливих мотивів, спрямований на викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 підняв мобільний телефон, марки «Neffos» моделі С9А сірого кольору, належний ОСОБА_6 і поклав до кишені своєї куртки, та з місця скоєння злочину зник.

Своїми умисними діями, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №541 від 11.02.2021 року ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 795 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

У цій частині обвинувачення ОСОБА_5 суд самостійно перекваліфікував дії обвинуваченого з ч.2 ст. 185 КК України (злочину) на ч.1 ст. 185 КК України (проступок), оскільки згідно сталої правової позиції Верховного Суду (постанов від 14.09.2020 року Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в справі № 591/4366/18 (провадження № 51-1122кмо20), наявність в суді іншого кримінального провадження за обвинуваченням особи, не може бути підставою ознаки повторності, окрім як наявності щодо нього та відповідної події вироку суду, що набрав законної сили.

З цього приводу судом встановлено що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у Броварському міськрайонному суді Київської області перебуває обвинувальний акт відносно останнього по звинуваченню останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, враховуючи що орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_5 в кримінальному провадженні №0000126 за ознакою повторності, що є помилковим. В той же час зазначений недолік усунутий в ході судового розгляду, для чого не було перепон процесуального характеру.

Окрім цього, 23.01.2021 року, о 21 годині, ОСОБА_5 вчинивши крадіжку мобільного телефону марки «Neffos» моделі С9А, сірого кольору, належний ОСОБА_6 , виявив у ньому картку ПриватБанк» яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», пп. 1.4, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_6 .. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, з корисливих мотивів, спрямований на викрадення вказаної картки, з метою у подальшому зняти кошти з неї.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами, що перебували на рахунку цієї картки, усвідомлюючи те, що банківська картка є особистим документом, пересвідчившись що його дії ніким не помічені, незаконно викрав банківську картку «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , що знаходилася у обкладинці (чохлі) зазначеного мобільного телефону.

Таким чином, ОСОБА_5 умисні дії, що виразились у викраденні офіційного документу, з корисливих мотивів, тобто скоїв проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 будучи особою, яка раніше вчинила корисливий злочин проти власності, викравши мобільний телефон потерпілого, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , 23.01.2021 року о 21 годині 05 хвилин ОСОБА_5 прибув до магазину «ФОРА» за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Головатого, 30, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, розрахувався карткою «ПриватБанк», належною ОСОБА_6 , шляхом прикладання її до розрахункового терміналу за придбаний ним товар у вказаному магазині, а саме алкогольні напої, завдавши своїми незаконними діями останньому матеріальної шкоди на суму 797 грн. 57 коп. чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисні дії, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинені повторно, тобто скоїв вже злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні викрадення мобільного телефону, банківської картки та вчинення з неї викрадення грошових коштів визнав та надав суду згоду на проведення судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Оскільки фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень сторонами не оспорювались, суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням доказів, що характеризують його особу, речові докази та процесуальні витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтвердив, що він побачивши потерпілого в п`яному вигляді, який лежав на тротуарі і біля нього знаходився мобільний телефон, який він забрав собі користуючись безпорадним станом ОСОБА_6 , і пішов подалі від нього. Потім він оглянувши телефон побачив наявність у чохлі останнього банківську картку, що належала потерпілому та вирішив її використати для розрахунку в магазині, і з цією метою надав її своєму знайомому для розрахунку за придбані ними разом алкогольні напої. Свою ввину визнав та щиро розкаявся. Просив врахувати те, що мобільний телефон повернуто власнику та його особистий сімейний стан.

У цьому зв`язку, зважаючи на надані обвинуваченим покази, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні ним зазначених проступків, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України, а також злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження та сумнівів не викликає.

Тому обвинувачений ОСОБА_5 має бути засудженим за вчинені кримінальні правопорушення з призначенням відповідного покарання.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та проступків, особу винного, що він раніше не судимий згідно вимог ст. 89 КК України, останній посередньо характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки та родину, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, неодружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований.

За визначеннями ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_5 , і передбачене ч.1 ст. 185 КК України, є проступком, оскільки передбачає покарання у виді штрафу та обмеження волі до п`яти років. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, також є проступком, оскільки передбачає покарання у виді обмеження волі строком до трьох років. Крім того, ОСОБА_5 вчинив і нетяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, оскільки санкція статті передбачає покарання до п`яти років позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає, обставин цьому не встановлено.

При призначенні покарання за скоєне ОСОБА_5 , суд враховує мету покарання та те, що останнє є заходом примусу, що застосовується від імені держави відносно особи, яка вчинила кримінально каране діяння. Така мета полягає, окрім наявності відповідальності за скоєне, також у виправленні особи та запобіганні вчиненню нових злочинів/проступків.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому відповідні покарання в межах санкцій статей інкримінованих йому діянь, та остаточне покарання у виді обмеження волі на певний строк із застосуванням положень ст. 75 КК України та встановленням іспитового строку.

На думку суду, зважаючи на особу обвинуваченого, відношення останнього до скоєного, його виправлення можливе без ізоляції однак під наглядом за поведінкою ОСОБА_5 на нетривалий період, який повинен становити один рік. При цьому слід визначити обов`язки, передбачені ст. 76 КК України для контролю поведінки обвинуваченого.

Дана міра покарання відносно обвинуваченого є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженню відсутні, про них не зазначив і прокурор в ході судового розгляду.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Як встановлено судом, відносно ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні, як і під час судового розгляду, запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання, на думку суду, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 53, 65-76, 185, 357 КК України, ст. 342-374 КПК України, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень - злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та проступків, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України, і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на один місяць;

за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи чи навчання.
Іспитовий строк ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили, а саме: мобільний телефон марки «Neffos» моделі С9А IMEI: НОМЕР_1 , переданий до камери зберігання речових доказів Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області, - повернути потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1