Справа 127/8810/21
Провадження 1-кс/127/3915/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про продовження строку цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в Вінницькій області, Тиврівський район, м. Гнівань, українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про продовження строку цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001342 від 23.06.2020 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, у зв`язку із чим в органу досудового розслідування виникла необхідність в продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що в лютому 2020 року, точних дати та часу не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення та здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб.

Починаючи з червня 2020 року і до 10.02.2021 ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності людей, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності заробітку, діючи з корисливих мотивів, спонукала шляхом переконування в доцільності та матеріальній вигідності такої діяльності і залучала до надання сексуальних послуг з метою отримання доходу осіб жіночої статі, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також забезпечувала зайняття останніми проституцією, тобто надання сексуальних послуг особам чоловічої статі. Так, ОСОБА_4 отримувала замовлення від клієнтів, здійснювала звідництво, рекламувала сексуальні послуги, надавала приміщення та створювала умови для максимальної сексуальної експлуатації осіб, які займаються проституцією, здійснювала контроль, нагляд і опіку над ними, забезпечувала їх безпеку від насильства чи обману з боку клієнтів, тобто здійснювала сутенерство щодо кількох осіб.

Так, 10.02.2021 ОСОБА_4 , реалізовуючи вищевказаний злочинний намір, попередньо отримавши замовлення щодо надання послуг сексуального характеру від ОСОБА_9 (стосовно якого прийняті заходи безпеки і який відповідно до вимог ст. 271 КПК України залучений до спеціального слідчого експерименту), зателефонувала на мобільний телефон ОСОБА_8 і домовилась про надання останньою послуг сексуального характеру.

З метою забезпечення надання ОСОБА_8 інтимних послуг ОСОБА_9 , ОСОБА_4 особисто, на автомобілі марки «Peugeot 308», д.н.з НОМЕР_1 , сірого кольору, привезла ОСОБА_8 до квартири АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 надала ОСОБА_9 послуги інтимного характеру за грошову винагороду у сумі 2000 гривень. При цьому ОСОБА_4 сиділа в салоні зазначеного автомобіля неподалік вищезгаданої адреси з метою забезпечення безпеки ОСОБА_8 . Після того, як ОСОБА_8 надала ОСОБА_9 вказані послуги, ОСОБА_4 на тому ж автомобілі зустріла її та вони разом поїхали до місця проживання ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_4 , де очікувала ОСОБА_7 , яка також проживала у цій квартирі, яку ОСОБА_4 , попередньо також отримавши замовлення на оплатне надання сексуальних послуг, повинна була супроводжувати та доставити до наступного клієнта в приміщення сауни, розташованої в спортивному комплексі «Термінал» в АДРЕСА_5 .

При цьому під час руху автомобіля ОСОБА_8 , виконуючи попередню домовленість, передала ОСОБА_4 половину грошових коштів, отриманих за надання послуг сексуального характеру від ОСОБА_9 , в сумі 1000 гривень.

В подальшому, коли ОСОБА_4 привезла ОСОБА_8 до місця її проживання за адресою: АДРЕСА_4 , її було затримано співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, сутенерство, вчинене щодо кількох осіб.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.02.2021 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та 11.02.2021 їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, тобто сутенерство, вчинене щодо кількох осіб.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

протоколом огляду;

протоколами обшуку від 10.02.2021 та 11.02.2021;

протоколом затримання ОСОБА_4 від 10.02.2021;

протоколами проведення слідчого експерименту за участі свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_12

іншими матеріалами кримінального провадження та вилученими речовими доказами;

12.02.2021 року у Вінницькому міському суді слідчим суддею було проведено розгляд клопотання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в задоволенні якого, в подальшому було відмовлено та, відносно підозрюваної ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.04.2021 року.

Керівником Вінницької окружної прокуратури 06.04.2021 було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців, а саме, до 11.05.2021 року.

ОСОБА_4 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до семи років.

Двох місячний строк обраного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту закінчується 11.04.2021, однак для завершення досудового розслідування, всебічного повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно виконати наступне: Отримати висновок судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, яка знаходиться на виконанні в Вінницькому НДЕКЦ; Отримати тимчасовий доступ до матеріалів та документів, що містяться в пам`яті мобільних телефонів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; Здійснити ряд заходів направлених на повне, об`єктивне та всебічне розслідування кримінального провадження, а саме, перевірити ОСОБА_4 на причетність до вчинення кримінальних правопорушень аналогічного напрямку та, при наявності об`єктивних даних, вирішити питання про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та подальше об`єднання матеріалів досудових розслідувань; При об`єднанні матеріалів досудових розслідувань, скласти та вручити повідомлення про зміну підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 ; Відповідно до ст. 256 КПК України, розсекретити грифи секретності з матеріальних носіїв інформації, з метою подальшого їх використання в доказуванні під час досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , не має жодних законних джерел заробітку та соціально стримуючих факторів (місця роботи, нерухомого майна, тощо), може вчиняти нові кримінальні правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування, будучи під слідством, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знаючи їх особисто та маючи їх анкетні дані отримані з наданими їй матеріалами кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачено ризиками визначеними у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин та беручи до уваги, що вказані вище ризики продовжують мати місце, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме цілодобовий домашній арешт може запобігти зазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. 36, 40, 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 199 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив слідчого суддю клопотання задовольнити та продовжити строк цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, оскільки вчинено тяжкий злочин, по справі необхідно провести слідчі дії, заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрювана та її захисник в судовому засіданні заперечили проти клопотання слідчого, слідчому судді пояснили, що ризики не доведені, тому просили змінити запобіжний захід на більш м`який.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку цілодобового домашнього арешту, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини справи виправдовують подальше застосування такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.02.2021 до підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи наведене у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якої підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні.

Слідчим у поданому клопотанні та прокурором в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_4 може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні та переховуватися від органів досудового розслідування, продовжити злочинну діяльність. Разом із тим, слідчий та прокурор належним чином не обґрунтували і не довели в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Крім того, прокурором в судовому засіданні необгрунтовано неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Більше того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків запобіжних заходів, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку запобіжного заходу має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для обмеження свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку запобіжного заходу. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність продовження запобіжного заходу фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваній за умови доведеності її вини у вчинені інкримінованого злочину, який є тяжким. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для застосування такого запобіжного заходу як цілодобовий домашній арешт.

Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має негативних характеристик, має міцні соціальні зв`язки, повністю визнає вину у скоєному кримінальному правопорушенні, розлучена та виховує неповнолітнього сина.

З обставин, наведених в клопотанні органу досудового розслідування слідує, і зазначене встановлено в ході судового розгляду, що ризики, які були доведені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не збільшилися, об`єм висунутої ОСОБА_4 підозри не змінився, її процесуальна поведінка під час досудового розслідування відповідає застосованим заходам забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для застосування запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Цілодобовий домашній арешт особи завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання про продовження ОСОБА_4 строку цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити її належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам.

З огляду на вищенаведене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, її сімейний стан, міцні соціальні зв`язки, ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням відсутності належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про продовження строку цілодобового домашнього арешту та не доведеності належним чином наявності таких ризиків прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної та запобігти вказаним ризикам.

На підставі вище викладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження підозрюваній ОСОБА_4 строку цілодобового домашнього арешту, оскільки обставин необхідності в цілодобовій забороні залишати житло в даному конкретному випадку не має, а тому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту слід змінити на домашній арешт в певний період доби. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.

Змінити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 21:00 по 07:00 год. кожної доби, строком на 34 (тридцять чотири) днів, тобто до 11 травня 2021 року.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 11 травня 2021 року.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, судді, суду за першою вимогою,

не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду,

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місце проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого слідчого відділу Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя