УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" серпня 2021 р. Справа № 596/1090/21

Провадження № 1-кп/596/110/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000061, внесеному в ЄРДР від 20 травня 2021 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Постолівка Чортківського району, Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта середня, одруженої, не працює, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 366-3 Кримінального кодексу України, у зв`язку із дійовим каяттям,

В С Т А Н О В И В:
Згідно рішення № 1 першої сесії сьомого скликання Постолівської сільської ради від 11 листопада 2015 року ОСОБА_4 обрано депутатом Постолівської сільської ради від виборчого округу №8.

У зв`язку з цим, ОСОБА_4 , згідно підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень та згідно ч. 1 ст. 45 Закону зобов`язана щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація) за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування» повноваження депутата ради закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

20 листопада 2020 року відбулася перша сесія новобраної Гусятинської селищної ради VIII скликання рішенням, яка стала правонаступником Постолівської сільської ради.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України Про запобігання корупції визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до пп. 3 п. 5 розділу II Порядку формування ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованого у міністерстві юстиції України 15.06.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у пп. а та в п. 2 ч. 1 ст. З Закону України, подається до 00 год. 00 хв. 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3 Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089(зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 Правил Заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або органів місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування, шляхом заповнення відповідної електронної форми у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, ОСОБА_4 , була зобов`язана до 01 квітня 2021 року подати декларацію особи, суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік шляхом заповнення відповідної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Реєстрі.

Згідно інформації отриманої від Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 останній раз вчиняла дії на порталі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 12.02.2020 року та завершила сеанс користувача о 15:25:38.

Проте, станом на 15.07.2021 року, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період 01.01.2020 року по 31.12.2020 року ОСОБА_4 не подала, хоча зареєстрована у Реєстрі з 20.03.2017 року о 17:18.

ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючі всі необхідні умови та технічні можливості, в порушення ч. 2 ст. 45 Закону не подала за період з 01 січня 2021 року до 01 квітня 2021 року декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, суду пояснила, що нею дійсно при обставинах, встановлених досудовим розслідуванням не подано за періоди з 01 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року, декларації суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік. Ніяких перешкод щодо подачі декларації після припинення повноважень депутата в неї не було, раніше вона неодноразово подавала декларації на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. На даний час вона подала декларацію за 2020 рік. Щиро розкаюється у вчиненому.

За згодою учасників судового розгляду суд прийшов до висновку за можливе обмежитись дослідженням показів обвинуваченої та доказів, що характеризують особу обвинуваченої, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і які правильно розуміє ОСОБА_4 . Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 ст. 366-3 КК України.

В судовому засіданні від обвинуваченої ОСОБА_4 поступило клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки вона вперше вчинила кримінальний проступок, після вчинення якого щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, на даний час нею подано декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Суд, заслухавши обвинувачену, висновок прокурора, який вважав обґрунтованим клопотання, приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність..

При цьому, пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду..

Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК .

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Частиною першою статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як встановлено, згідно Примітки до ст. 45 КК України, кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу..

Зазначена стаття віднесена до корупційних на підставі Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», який набрав чинності 21 липня 2021 року.

З врахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, суд застосовує закон, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, тобто в редакції, яка діяла до прийняття Закону України від 29 червня 2021 року № 1576-IX.

Як встановлено, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ст. 366-3 КК України. Обвинувачена вперше вчинила кримінальний проступок, після вчинення якого щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю та виправила ситуацію, що склалася, подавши 28.07.2021 року декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції. За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, одружена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям. Кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись с.5, п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 285- 288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ст. 45 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям, на підставі ст. 45 Кримінального кодексу України .

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000061 від 20 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

На ухвалу може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд протягом семи днів з дня оголошення.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1