Справа № 191/1458/21
Провадження № 1-кп/191/95/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000058 від 29.08.2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 ; працює оператором сміттєвозу ТОВ « Екологія Д» м. Дніпро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.10.2008 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту строком на 6 місяців;

- 16.06.2011 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 10.07.2015 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровськ за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 76 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим терміном на 3 роки;

- 27.07.2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано 2 роки за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.07.2015 року, до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

Встановив:
ОСОБА_3 в кінці серпня 2020 року (більш точної дати під час судового розгляду не встановено), маючи прямий умисел на повторне заволодіння грошовими коштами шахрайським способом, використовуючи власний мобільний телефон, розмістив на Інтернет сайті «OLX.ua» завідомо неправдиву інформацію про оптовий продаж деревини, вказавши при цьому, що ціна за товар є договірною та вказав свій контактний телефон НОМЕР_1 .
Далі, 29.08.2020 року приблизно о 10.00 годині , більш точної години під час судового розгляду не встановлено, на вищевказаний мобільний телефон, який належить ОСОБА_3 , зателефонував ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою придбання 10 кубів дров. В ході телефонної розмови ОСОБА_6 , дізнався від ОСОБА_3 , завідомо неправдиву інформацію про товар, умови його отримання та ціну, яка здалася ОСОБА_6 дуже привабливою і він вирішив замовити 10 кубів дров на суму 5000 гривень. ОСОБА_3 для оплати надав ОСОБА_6 реквізити банківської карти АО КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 оформленої на його ім`я.
Цього ж дня, 29.08.2020 року о 10 годинні 24 хвилин, ОСОБА_6 через мобільний додаток АО КБ «ПРИВАТБАНК» - «Приват 24», здійснив переказ грошових коштів в сумі 5000 гривень на банківську каргу АО КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 оформленої на ім`я ОСОБА_3 .
Після того, як потерпілий ОСОБА_6 здійснив вищевказаний переказ грошових коштів на суму 5000 гривень, ОСОБА_3 вимкнув свій телефонний номер, на зв`язок з ОСОБА_6 не виходив та товар йому не надав, грошові кошти ОСОБА_3 витратив на власні потреби.
Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 5000 гривень.
Умисні, протиправні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся та пояснив обставини подій таким чином, як вони викладені вище. Пояснив суду, що у нього утворилась заборгованість по сплаті аліментів і він в такий спосіб намагався виправити своє матеріальне становище. Щиро розкаявся, пояснив, що добровільно, повністю відшкодував збитки потерпілому шляхом перерахування на його платіжну карту необхідної суми.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, також зазначив, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку.

Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст. 66 КК України - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючі покарання обставини, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, має на утриманні неповнолітню дитину; матеріальний збиток завданий злочином відшкодований у повному обсязі, потерпілим цивільний позов не заявлений.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час судового розгляду судом детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне для виправлення обвинуваченого призначити йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Призначення покарання із застосуванням ст.ст.75,76 КК України відповідає принципу гуманізму, який закріплений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і надасть можливість обвинуваченому виправитись, піклуватись про свою родину.

Цивільний позов під час судового розгляду не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.ст.100,124,128,349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 ( один) рік.

На підставі п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1