Справа № 752/3416/21
Провадження № 1-кс/752/2095/21
У Х В А Л А

10.03.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000204,

в с т а н о в и в:

в провадженні слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000204.

ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги, посилаючись на те, що слідчий суддя є упередженим у розгляді скарги, оскільки за його дисциплінарною скаргою Вищою радою правосуддя проводилась перевірка відносно судді щодо наявності в його діях дисциплінарного проступку, що впливає на об`активність розгляду скарги. Заявник зазначає, що слідчим суддею розгляд скарги не було призначено у визначений законом спосіб та строки.

Заявник в судове засідання не з`явився. Про місце і час розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя вважає, що заява про відвід слідчого судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
Статтею. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду для визначення суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).
Як на підставу відводу заявник посилається на упереджене ставлення судді відносно нього в зв`язку з поданням дисциплінарної скарги відносно судді ОСОБА_4 , а також як на підставу для відводу ОСОБА_3 зазначає на порушення строків розгляду скарги в порядку ст..303 КПК України.
Однак, обставини, на які посилається заявник, не можуть стверджувати про наявність упередженості судді. Здійснення перевірки Вищою радою правосуддя на підставі поданої скарги не може свідчити про наявність дисциплінарного проступку при розгляді певної справи до встановлення таких обставин у визначений законом спосіб.
Не розгляд скарги у строки встановлені кримінальним процесуальним законодавством також не підтверджують необ`єктивність судді при розгляді скарги, оскільки на зазначені обставини впливає рівень завантаженості судді.
Заявник у своїй скарзі не зазначає на конкретні дії, вчинені слідчим суддею, що можуть свідчити про його необ`активність або ж упередженість.

Будь-яких обставин, які є підставами для відводу слідчого судді ОСОБА_4 в ході розгляду заяви не встановлено.

З огляду на викладене, заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України,

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на бездіяльність слідого щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000204 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1