Житомирський апеляційний суд
Справа №274/2839/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2. ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року. Житомирський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_2 головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представників потерпілої ОСОБА_8 - адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_13 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_8 та її представника - адвоката ОСОБА_9 , обвинувачуваного ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_13 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2020 у кримінальному провадженні № 0000080 за ст. ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12, 189 ч. 4 КК України щодо ОСОБА_11 (далі - ОСОБА_15 ), що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичеві Житомирської області, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше несудимого, що має на утриманні неповнолітню дитину, та ОСОБА_12 (далі - ОСОБА_16 ), що народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Бердичеві, проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше несудимої, що має на утриманні неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в:

Цим вироком ОСОБА_15 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. Початок строку відбування покарання вирішено рахувати з дня набрання вироком законної сили. На підставі ст. 72 КК України вирішено зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_15 строк його попереднього ув`язнення у період з 19.01.2018 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Визнано невинуватими та виправдано ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 189 КК України, а обвинувачену ОСОБА_16 також за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - за недоведеністю їх винності у вчиненні вказаних злочинів.

Вирішено стягнути з ОСОБА_15 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні судових експертиз у розмірі 25786 грн.

Вирішено стягнути з ОСОБА_15 на користь потерпілої ОСОБА_8 70328 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 1 млн. грн. у відшкодування моральної шкоди від злочину.

Відмовлено у задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди з ОСОБА_16 .

Вирішено долю речових доказів.

За змістом обвинувального акту, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_15 та ОСОБА_16 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 189 ч. 4, 115 ч. 2 п. п. 6, 12, КК України, - у вимаганні чужого майна, поєднаного із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, а також у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ОСОБА_18 ) з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб за таких обставин.

Приблизно з 18 год 20 хв 18.01.2018 обвинувачений ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , їх малолітній син ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ОСОБА_20 ), обвинувачена ОСОБА_16 та свідок ОСОБА_21 знаходилися за місцем проживання ОСОБА_22 та ОСОБА_23 у квартирі АДРЕСА_3 .

В цей час та місці у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 виник злочинний умисел направлений на вимагання чужого майна - грошей, належних ОСОБА_22 , які вона отримала для переїзду на постійне місце проживання з малолітнім сином ОСОБА_24 у м. Миколаїв. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_15 виказав вимогу до ОСОБА_22 передати йому грошові кошти, внаслідок чого розпочався конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_16 пройшла до кімнати та, підійшовши до комоду, відкрила шухляду комоду, в якій зберігалися гроші. Але дії ОСОБА_16 були викриті потерпілою ОСОБА_25 , яка зайшла до приміщення кімнати, де знаходилась ОСОБА_16 та ОСОБА_26 . Кустовецька, усвідомлюючи що викрита потерпілою, розпочала сварку, щоб уникнути відповідальності за скоєне. В ході даної сварки у ОСОБА_22 підвищився тиск і погіршився стан здоров`я, через що ОСОБА_15 викликав швидку медичну допомогу. О 18 год 38 хв медичними працівниками бригади КУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » підстанції м. Бердичів надано медичну допомогу потерпілій ОСОБА_22 .

Після уїзду медичних працівників, близько 20 год ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з корисливих спонукань знову почали вимагати у ОСОБА_22 гроші, нанесли численні удари кулаками обох рук по різним частинам тіла та обличчю ОСОБА_22 , а також за попередньою змовою групою осіб позбавили життя ОСОБА_27 шляхом задушення. При цьому ОСОБА_15 тримав ззаду за руки ОСОБА_22 , подолавши таким чином її опір, а ОСОБА_16 в цей час руками душила ОСОБА_27 за горло.

В результаті вказаних дій ОСОБА_15 та ОСОБА_16 заподіяли потерпілій ОСОБА_22 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на шиї справа, крововиливу в м`які тканини в проекції гортані справа, які є небезпечними для життя у момент заподіяння та знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден на обличчі, крововиливів на кінцівках, внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій скронево-тім`яній ділянці, які не знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілої. Смерть ОСОБА_22 настала внаслідок механічної асфіксії.

З метою приховати сліди вбивства ОСОБА_16 та ОСОБА_15 змили сліди крові на обличчі ОСОБА_22 , вимкнули світло в кімнаті, після чого ОСОБА_16 наказала ОСОБА_21 , який в цей момент знаходився з малолітнім ОСОБА_19 в іншій кімнаті, знову викликати працівників швидкої допомоги, по прибуттю яких ОСОБА_16 та ОСОБА_15 імітували перед останніми процес надання медичної допомоги ОСОБА_22 .

Згідно вироку суду першої інстанції, місцевим судом визнано доведеним, що ОСОБА_15 вчинив умисне вбивство своєї дружини ОСОБА_22 за таких обставин. Близько 18 години 18.01.2018 за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з метою умисного вбивства своєї дружини ОСОБА_22 наніс їй декілька ударів кулаками в обличчя, після чого схопив її руками за шию та задушив її. Смерть ОСОБА_22 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення верхньої частини шиї. Вказаними діями ОСОБА_15 заподіяв потерпілій ОСОБА_22 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на шиї справа та крововиливу в м`які тканини в проекції гортані справа, які знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден на обличчі, внутрішній поверхні м`яких тканин голови в скронево-тім`яній ділянці, які в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.

Судом першої інстанції визнано недоведеним обвинувачення ОСОБА_16 та ОСОБА_15 у вимаганні чужого майна, поєднаного із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження за ч. 4 ст. 189 КК України, а також обвинувачення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_22 з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційних скаргах:

- прокурор ОСОБА_14 просить скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати винними обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та призначити їм покарання: за ч. 4 ст. 189 КК України - 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їм майна, за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК - довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за сукупністю злочинів у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Просить також стягнути з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів при проведенні судових експертиз у даному кримінальному провадженні у розмірі 25786 грн. 01 коп.; вирішити долю речових доказів. Посилаючись на свою оцінку доводів, твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині перекваліфікації дій ОСОБА_15 та виправдання ОСОБА_16 , істотне порушення судом вимог кримінального процесуального законодавства при оцінці доказів, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; доведеність винності обох обвинувачених у розбої та умисному вбивстві ОСОБА_22 за попередньою змовою групою осіб та з корисливих спонукань;

- потерпіла ОСОБА_8 та її представник адвокат ОСОБА_9 просять скасувати вирок та ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, призначити їм остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі, повністю задовольнити цивільний позов ОСОБА_8 та стягнути з обвинувачених солідарно на користь потерпілої матеріальну шкоду у розмірі 70238 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 000 000 грн. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердять про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильну оцінку судом доказів та необґрунтованість рішення в частині вирішення цивільного позову, неповноту судового розгляду, порушення вимог кримінального процесуального законодавства;

- обвинувачений ОСОБА_15 та захисник ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 просять скасувати вирок та закрити кримінальне провадження за недоведеністю винності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень. Посилаючись на свою оцінку доказів, твердять про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, необґрунтованість вироку та неправильну оцінку доказів. Вказують, що обвинувачені не вчиняли будь-яких злочинів щодо ОСОБА_22 та їх дії були направлені на спасіння життя ОСОБА_22 .

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_13 твердить про необґрунтованість вказаної апеляційної скарги, недоведеність винності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень.

Заслухавши доводи прокурорів, пояснення потерпілої та її представників в підтримання апеляційних скарг сторони обвинувачення та в заперечення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_13 , міркування захисника та обвинувачених в підтримання апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_13 та в заперечення апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_8 та її представника ОСОБА_9 , перевіривши справу з повним дослідженням доказів, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

За правилами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З матеріалів справи видно, що судом першої інстанції не повністю дотримано вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Внаслідок аналізу всіх доказів, що були безпосереднього досліджені під час апеляційного розгляду даної справи, колегія суддів визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 частково - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - умисного вбивства ОСОБА_22 за попередньою змовою групою осіб, - за таких обставин.

Приблизно з 18 год 20 хв 18.01.2018 обвинувачений ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , їх малолітній син ОСОБА_20 , обвинувачена ОСОБА_16 та свідок ОСОБА_21 знаходилися за місцем проживання ОСОБА_22 та ОСОБА_28 у квартирі АДРЕСА_3 . В цей час між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з одного боку та ОСОБА_25 з іншого боку виник конфлікт з приводу відшукання ОСОБА_16 грошей у меблях квартири без дозволу ОСОБА_22 . Кустовецька, усвідомлюючи що викрита потерпілою, розпочала сварку, щоб уникнути відповідальності за скоєне. В ході даної сварки у ОСОБА_22 підвищився тиск і погіршився стан здоров`я, через що була викликана швидка медична допомога. О 18 год 38 хв медичними працівниками бригади КУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » підстанції м. Бердичів було надано медичну допомогу потерпілій ОСОБА_22 . Близько 20 год. 18.01.2018 після уїзду медичних працівників продовжився конфлікт між ОСОБА_25 та ОСОБА_16 , до якого на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків з ОСОБА_25 приєднався ОСОБА_15 . Під час цього конфлікту ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вступили у попередню змову на вбивство ОСОБА_22 з неприязних стосунків, реалізуючи яку, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 нанесли численні удари кулаками обох рук по різним частинам тіла та обличчю ОСОБА_22 та вчинили умисне вбивство останньої шляхом задушення за шию. При цьому ОСОБА_15 тримав за руки ОСОБА_27 , подолавши таким чином її опір, а ОСОБА_16 у цей час руками душила ОСОБА_27 за шию.

В результаті вказаних дій ОСОБА_15 та ОСОБА_16 заподіяли потерпілій ОСОБА_22 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння, у вигляді крововиливу на шиї справа та крововиливу в м`які тканини в проекції гортані справа, що знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден на обличчі, крововиливів на кінцівках та внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій скронево-тім`яній ділянці, що не знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю.

Після вчинення вбивства, з метою приховання слідів вказаного злочину, ОСОБА_16 та ОСОБА_15 змили сліди крові на обличчі ОСОБА_22 , вимкнули світло в кімнаті та о 20 год 36 хв викликали працівників швидкої медичної допомоги, по прибуттю яких імітували процес надання ними невідкладної медичної допомоги ОСОБА_22 .

Під час судового розгляду ОСОБА_15 та ОСОБА_16 не визнали себе винними у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень та показали, що ввечері 18.01.2018 вони перебували у квартирі квартирі АДРЕСА_3 , в якій також перебували ОСОБА_20 та ОСОБА_29 , однак будь-яких кримінальних правопорушень що ОСОБА_22 не вчиняли. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_22 , двічі викликали до неї швидку медичну допомогу. Після уїзду першої бригади швидкої допомоги ОСОБА_18 блювала та стала задихатися. З метою надання невідкладної допомоги за допомогою пальців рук та металевої ложки намагалися дістати язика ОСОБА_22 , що западав та перекривав дихання останній. При цьому ОСОБА_18 зубами закусила пальці ОСОБА_15 . Друга бригада швидкої допомоги застосовувала реанімаційні заходи щодо ОСОБА_22 .

Проаналізувався вказані показання обвинувачених та оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, колегія суддів вважає їх недостовірними та такими, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, підтверджуються сукупністю таких доказів.

Під час апеляційного судового розгляду у судовому засіданні 09.02.2021 малолітній свідок-очевидець ОСОБА_20 , що був допитаний в судовому засіданні в порядку ст. 354 КПК України за участі психолога ОСОБА_30 та законного представника, показав, що ввечері 18.01.2018 після уїзду швидкої допомоги він бачив крізь отвір в дверях як тітка ОСОБА_31 ( ОСОБА_16 ) душила його маму ( ОСОБА_27 ) руками за шию, а його батько ОСОБА_32 ( ОСОБА_15 ) у цей час тримав ОСОБА_27 за руки. Перед цим між ОСОБА_25 та ОСОБА_16 почалася сварка із-за того, що ОСОБА_16 щось шукала у комоді та мама спитала ОСОБА_16 : «чому ти крадеш мої гроші?».

Аналогічні за змістом показання були дані свідком ОСОБА_33 на досудовому розслідуванні під час допиту в судовому засіданні 27.02.2018. Зокрема, ОСОБА_20 стверджував, що він бачив як його батько ОСОБА_15 та тітка ОСОБА_31 ( ОСОБА_16 ) били його маму. Кустовецька стягнула ОСОБА_27 за шию з ліжка на підлогу та душила її за шию, а ОСОБА_15 у цей час тримав руки та ноги ОСОБА_22 . Потім тітка ОСОБА_31 сувала ложку в горло ОСОБА_22 , а ОСОБА_15 тримав ОСОБА_27 за голову. Раніше батько ( ОСОБА_15 ) часто бив маму ( ОСОБА_27 ), а ОСОБА_16 раніше сварилася з ОСОБА_25 (а. с. 15, 17-25 т. 3).

Судом першої інстанції було необґрунтовано визнано недопустимими вказані показання малолітнього свідка очевидця ОСОБА_28 на досудовому розслідуванні, оскільки вказаний свідок був допитаний суддею з дотриманням вимог ст. ст. 44, 225-227 КПК України, - за клопотанням сторони обвинувачення (слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_34 та прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 ) у присутності педагога-психолога ОСОБА_35 та законного представника ОСОБА_36 , за участі підозрюваного ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_13 (у режимі відеоконференції з СІЗО УВП №8) із забезпеченням повної фіксації судового засідання технічними засобами. Під час вказаного допиту малолітнього ОСОБА_28 , який тривав 50 хв з 10 год 58 хв по 11 год 48 хв., стороною захисту не заперечувалося проти участі опікуна та тітки ОСОБА_28 - ОСОБА_36 в якості законного представника при допиті малолітнього свідка ОСОБА_28 замість потерпілої ОСОБА_8 . Педагогом та психологом ОСОБА_37 не відводилося запитань, що ставилися до вказаного малолітнього свідка з боку судді, та учасниками судового засідання не робилося будь-яких заяв про здійснення психологічного тиску на ОСОБА_28 або зауважень на дії судді, яка здійснювала допит малолітнього свідка. Та обставина, що суддя, яка здійснювала допит малолітнього свідка ОСОБА_28 , раніше як слідчий суддя розглядала клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу, не є підставою для визнання результатів вказаного допиту недопустимим, оскільки перед початком допиту відводи судді не заявлялися (а. с. 13-14, 15 т. 3)

Визнаючи дані показання свідка ОСОБА_28 належними та допустимими, апеляційний суд також враховує висновок судово-психіатричної експертизи №79-2018 про те, що малолітній свідок ОСОБА_20 , з урахуванням його віку, емоційного стану та рівня розумового розвитку здатний правильно сприймати лише зовнішню сторону обставин, без глибокого аналізу подій, що мають значення по справі, і давати відповідні показання. До його показань треба відноситись як до показань здорової малолітньої дитини. ОСОБА_20 не виявляє ознак підвищеного навіювання, будь-якими психічними захворюваннями не страждає. Викладення інформації носить конкретний, поверхневий характер (а. с. 27-28 т. 3).

З урахуванням цих обставин апеляційний суд визнає необґрунтованим висновок місцевого суду та доводи сторони захисту про недопустимість показань малолітнього свідка ОСОБА_28 у судовому засіданні 27.02.2018 під час досудового розслідування та під час судового розгляду.

Вказані показання свідка ОСОБА_28 колегія суддів визнає достовірними, оскільки вони є послідовними та підтверджуються сукупністю інших належних та допустимих доказів у справі.

Так, згідно даних протоколів огляду місця події, близько 23 год 18.01.2018 на підлозі у квартирі АДРЕСА_3 слідчим СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_38 було виявлено труп ОСОБА_22 з явними тілесними ушкодженнями та слідами крові на обличчі; наступного дня у цій же квартирі слідчим були виявлені численні сліди крові, яка, згідно висновку судово-медичної експертизи речових доказів, могла походити від ОСОБА_22 або обвинуваченого ОСОБА_15 (а. с. 179-191 т. 1; 3-6 т. 2).

19.01.2018 до ЄРДР було внесено дані за ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 КК України по факту умисного вбивства ОСОБА_22 ; та 29.05.2018 за ч. 4 ст. 189 КК України, про повідомлення про підозру ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а також про слідчих у даному кримінальному провадженні, у тому числі, слідчих ОСОБА_34 та ОСОБА_39 (а. с. 155-157 т. 1).

Постановою процесуального прокурора ОСОБА_14 від 29.05.2018 дані кримінальні провадження були об`єднані в одне кримінальне провадження № 0000080 (а. с. 173-174 т. 1).

За даними протоколу огляду місця події від 19.01.2018., у кімнаті моргу Бердичівської ЦМЛ слідчим СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_39 у присутності двох понятих та спеціалістів було оглянуто труп ОСОБА_22 , на якому виявлені зовнішні тілесні ушкодження (а. с. 200-202, 192 - 199 т. 1).

Згідно протоколу огляду місця події від 19.01.2018., слідчим ОСОБА_40 в порядку ст. ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України було здійснено повторний огляд квартири АДРЕСА_3 та було вилучено майно зі слідами, схожими на кров, яке пізніше слідчим ОСОБА_41 було визнано речовими доказами (а. с. 175-176, 177, 203-235 т. 1).

Первинний та повторний огляд вказаного житла було проведено органом досудового розслідування за згодою власника житла ОСОБА_42 від 18.01.2018 (а. с. 178 т. 1).

Судові експертизи у даному кримінальному провадженні призначалися слідчим ОСОБА_41 та слідчим ОСОБА_43 (а. с. 236, 239, 242, 247 т. 1; 1, 7, 21, 35, 63, 90, 94, 180, 182, 184, 186, 194, 196 т. 2).

Постановами заступника начальника СУ ГУНП в Житомирській області від 19.01.2018 слідчі ОСОБА_44 , ОСОБА_45 (який помилково вказаний у постанові про склад слідчої групи від 19.01.2018 як ОСОБА_46 ), ОСОБА_47 були включені до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, а слідчий ОСОБА_39 входить до складу слідчої групи згідно витягу з ЄРДР відповідно у даному кримінальному провадженні (а. с. 86, 155, 158 т.1).

З огляду на ці обставини колегія суддів визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_15 та захисника ОСОБА_13 про недопустимість доказів, зібраних стороною обвинувачення під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Згідно висновку № 11 первинної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_22 , проведеної у період з 19.01.2018 по 13.03.2018 судово-медичним експертом Бердичівського міжрайонного відділення бюро СМЕ Житомирської обласної ради ОСОБА_48 , смерть ОСОБА_22 настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї руками при задушенні, що підтверджується: наявністю крововиливу на шиї справа, крововиливу в м`які тканини гортані справа, темної рідкої крові в порожнинах серця і великих судин, різкого венозного повнокров`я внутрішніх органів та плям Тардьє. На трупі ОСОБА_22 були виявлені: тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді: синюшно-фіолетового округлого крововиливу діаметром 1,5 см у верхній третині шиї в проекції середньої частини гілки нижньої щелепи справа та темно-червоного крововиливу в м`які тканини в ділянці гортані справа розмірами 3,5х4см, які могли бути спричинені від дії тупого твердого предмету внаслідок стиснення органів шиї, не виключено руками, та знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю; легкі тілесні ушкодження у вигляді синюшно-фіолетового крововиливу розмірами 4х2см на правій верхній повіці з переходом на скроневу ділянку обличчі, фіолетового крововиливу розмірами 2х0,3см на верхній повіці лівого ока, червоно-фіолетового крововиливу розмірами 7х1см та множинних паралельних лінійних саден на його фоні довжиною до 0,5см, трьох косо-горизонтальних паралельних подряпин довжиною до 2 см та двох подряпин довжиною 1,5см в ділянці кута рота, ділянки невірно-овальної форми червоного кольору розмірами 12х8см та червоного садна на її фоні невірно-овальної форми 2х0,5см на грудній клітці по середній лінії, фіолетового крововиливу невірно-овальної форми розмірами 6х2,5см по тильній поверхні лівої кисті, фіолетового округлого крововиливу діаметром 0,6см у верхній третині правої гомілки, а також темно-червоний крововилив розмірами 3,5х4см на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій скронево-тім`яній ділянці, - могли бути спричинені від дії тупих твердих предметів (руками, ногами, тощо), та не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю. Враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень, даних дослідження трупа та лабораторних методів досліджень, смерть ОСОБА_22 настала в межах доби до початку дослідження в секційній залі, що розпочалося о 9 год. 19.01.2018, в межах 3-5 хв після заподіяння вищевказаних тяжких тілесних ушкоджень, що були спричинені зажиттєво. Виявлені на трупі тілесні ушкодження були спричинені в короткий проміжок часу та визначити їх послідовність не представляється можливим. Малоймовірна можливість здійснення потерпілою самостійних дій після спричинення їй крововиливу на шиї справа та крововиливу в м`які тканини проекції гортані. У крові трупа не виявлено спиртів та наркотичних речовин. При дослідженні трупа не виявлено будь-яких хронічних хвороб. Виявлені на трупі тілесні ушкодження могли утворитися за обставин та в час, вказаних у постанові (внаслідок здавлення двома руками горла близько 21 год 45 хв 18.01.2018). При внутрішньому дослідженні трупа експертом також було виявлено патологічну рухливість під`язикової кістки. Хрящі гортані та під`язикову кістку було взято для медико-криміналістичного дослідження, внаслідок якого було з`ясовано, що на під`язиковій кістці та щитоподібному хрящі будь-яких ушкоджень не виявлено. У стравоході та ротовій порожнині трупа ОСОБА_22 не було виявлено блювотних мас чи їх залишків (а. с. 91-93 т. 2).

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 56, проведеної експертною комісією обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради з 23.04.2018 по 23.05.2018 за матеріалами справи та наслідками огляду ексгумованого трупа, - виявлені первинною судово-медичною експертизою численні тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_22 могли виникнути у проміжок часу між 19 год 12 хв та 20 год 42 хв; виявлені на трупі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден не могли викликати сильних больових відчуттів, оскільки ділянки тіла з ушкодженнями не мають значної кількості нервових закінчень; асфіксія могла розвинутись внаслідок як кровотечі з м`яких тканин гортані та язика, так і рефлексогенно від введення ложки в гортань інорідного тіла; давність виникнення крововиливів на шиї неможливо встановити через відсутність необхідних об`єктів з ділянки шиї, які не надсилались на гістологічне дослідження; в гортані та шарах язика крововиливи є прижиттєвими без вираженої клітинної реакції, але з тканинною реакцією, які могли виникнути незадовго або в момент смерті; врятування життя ОСОБА_22 шляхом надання кваліфікованої медичної допомоги було неможливим по причині неможливості прибуття відповідних спеціалістів за період часу розвитку асфіксії від 4 до 8 хвилин, а присутні не могли надати кваліфіковану медичну допомогу по причині, що вони не є медичними працівниками і не володіють методами реанімації; на клаптику шкіри з тильної поверхні лівої кисті виявлені поверхневі гнилісні зміни шкіри у вигляді смуго подібного затемнення шкіри, яке не можливо ідентифікувати як ушкодження чи посмертні зміни шкіри в результаті гниття трупа; причиною смерті ОСОБА_22 являється механічна асфіксія, яка могла розвинутись від комбінації кількох чинників, конкретно оцінити роль кожного чинника являється неможливим, так як кожний із них міг самостійно визвати асфіктичний стан: 1) від здавлення верхньої частини шиї і закриття отворів рота і носа, на що вказують численні тілесні ушкодження на обличчі і верхньої частини шиї; 2) від кровотечі з верхніх дихальних шляхів і ротової порожнини і т. п., на що вказує наявність вільної крові в бронхіолах від пошкоджень слизової верхніх дихальних шляхів при введені стороннього тіла; 3) введення стороннього тіла (ложка, руки) в ротову порожнину з подразненням кореня язика, гортані, що могло визвати рефлексогенний спазм (а. с. 99-106 т. 2).

Відповідно до висновків повторної комісійної судово-медичної експертизи № 247/19, проведеної експертами ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» з 31.07.2019 по 12.11.2019. за всіма матеріалами кримінального провадження (з урахуванням показань обвинувачених про їх дії по наданню допомоги ОСОБА_22 та даних всіх наявних у справі медичних документів щодо ОСОБА_22 ), - причиною смерті ОСОБА_22 є механічна асфіксія від стиснення органів шиї, найбільш ймовірно, руками. В обґрунтування такого висновку зазначено дані первинної судово-медичної експертизи трупа про: виявлення дрібноточкових крововиливів на серці (плям Тардьє), під плеврою легень та на сполучних оболонках повік, кров`янисто-пінистої рідини у тканині легень на розрізах темно-червоного кольору, великої кількості темно-червоної рідкої крові в порожнинах серця та великих судин, а також про виявлення гострої альвеолярної та фокальної емфіземи, набряку тканини легень, крововиливів інфільтративного характеру у червоній пульпі селезінки без реактивних змін, а також початкових ознак шунтування кровотоку у тканині нирки; відсутність у матеріалах даних про наявність захворювань та пошкоджень головного мозку, які б могли викликати раптові самовиникаючі судоми, а також даних про наявність у верхній третині шиї синюшно-фіолетового округлого крововиливу діаметром 1,5см, темно-червоного крововиливу в м`які тканини в ділянці гортані справа розмірами 3,5х4см, мікроскопічних ознак травмування м`яких тканин гортані і язика, які виникли незадовго до настання смерті або у процесі вмирання; крововиливів з судинною та тканинною реакцією, вираженою дистрофією та фрагментацією м`язових волокон у тканинах язика. З урахуванням висновків експертних досліджень первинної експертизи про виявлення елементів крові (еритроцитів) локально у просвітах респіраторних відділів тканини легень експертами обґрунтовано виключено аспірацію крові як причину розвитку асфіксії. При дослідженні трупа ОСОБА_22 ) Висновок експерта № 11) блювотних мас або їх залишків у стравоході та ротовій порожнині не було виявлено. 3гідно Карти виїзду швидкої медичної допомоги №24 гр. ОСОБА_17 було введено 40% розчин глюкози, аскорбінової кислоти, 25% розчин сульфату магнезії, розчин хлористого натрію, 50% розчин аналгіну та розчин фуросеміду. Враховуючи ці дані, результати лабораторних дослідження трупа і мікроскопічного дослідження гістологічних препаратів від трупа гр. ОСОБА_22 , а також відсутність у медичних документах та матеріалах справи даних про наявність захворювань та пошкоджень головного мозку, що могли б викликати раптові самовиникаючі судоми, у комісії немає підстав вважати, що у потерпілої міг «...розвинутись анафілактичний шок внаслідок алергічної реакції на введені медичні препарати поєднані (під час приїзду першої швидкої) з уживаними енергетиками та домашнім вином» (а. с. 153-189 т. 4).

Оскільки вказані висновки первинної судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_22 та повторної комісійної судово-медичної експертизи № 247/19 є детально обґрунтованими, узгоджуються між собою, а також з даними картки виклику швидкої медичної допомоги від 18.01.2018 та показаннями свідка ОСОБА_49 про виявлення на склярах обох очей трупа ОСОБА_22 численних крововиливів, що може вказувати на настання смерті від асфіксії, а також з вищевказаними показаннями свідка-очевидця ОСОБА_28 ; останньою комісійною судово-медичною експертизою брався до уваги факт не виявлення пошкодження під`язикової кістки трупа ОСОБА_22 , - колегія суддів визнає достовірними вищевказані висновки судово-медичних експертиз про причину смерті ОСОБА_22 внаслідок механічної асфіксії від стиснення органів шиї руками та визнає недостовірними висновки судово-медичної експертизи № 56 в тій частині, що смерть ОСОБА_22 могла настати внаслідок кровотечі з верхніх дихальних шляхів і ротової порожнини від пошкоджень слизової верхніх дихальних шляхів при введені стороннього тіла (ложки, руки) в ротову порожнину з подразненням кореня язика, гортані.

Доводи захисника про можливу неправильність висновків судово-медичних експертиз про причину смерті ОСОБА_22 у зв`язку з не дослідженням експертами медичної картки ОСОБА_22 з моменту народження до 2012 року колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки висновки вищевказаних судово-медичних експертиз є достатньо обґрунтованими та ґрунтуються на всіх медичних документах щодо ОСОБА_22 , що були долучені до матеріалів справи, у тому числі, на даних медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_22 №2723 від 22.03.2012 (а. с. 144 т. 2), під час досудового розслідування та судового розгляду сторонами не заявлялося клопотань про долучення до матеріалів кримінального провадження іншої медичної картки ОСОБА_22 , що відображає стан її здоров`я до 2012 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №220 від 21.05.2018, у ОСОБА_15 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на тильній поверхні 2-3 пальців на правій та лівій кисті, що могли утворитися близько 21 год 45 хв 18.01.2018 при контакті з тупим твердим предметом, не виключено при нанесенні ударів кулаками потерпілій ОСОБА_22 по обличчю, руках, ногах. Тілесні ушкодження у вигляді подряпин на тильній долонній поверхні лівої кисті могли утворитися при контакті з тупим предметом з граню, не виключено зубами (а. с. 183 т. 2).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №219 від 21.05.2018 у Кустовецької були виявлені тілесні ушкодження у виді саден та ран на пальцях правої та лівої кистей, які могли утворитися при контакті з тупим твердим предметом, можливо близько 21 год 45 хв 18.01.2018 при контакті з тупим твердим предметом, не виключено при нанесенні ударів кулаками потерпілій ОСОБА_22 по обличчю, руках, ногах. Тілесні ушкодження у вигляді подряпини та ран могли утворитися при контакті з тупим предметом з граню, не виключено зубами (а. с. 197 т. 2).

За висновками судових молекулярно-генетичних експертиз від 27.04.2018, у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_15 та ОСОБА_16 були виявлені клітини з ядрами без домішку крові, які містять генетичні ознаки клітин зразка крові ОСОБА_22 (а. с. 10-20, 24-34 т. 2);

Згідно висновку судової молекулярно-генетичної експертизи від 26.04.2018, у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_22 було виявлено кров людини та клітини з ядрами без домішку крові, генетичні ознаки яких збігаються між собою та з генетичними ознаками зразків крові потерпілої ОСОБА_22 та не збігаються із зразками букального епітелію обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (а. с. 38-62 т. 2);

Відповідно до висновків судово-медичних експертиз речових від 30.03.2018, - у вирізках з джинсових штанів ОСОБА_15 , вилучених під час затримання його 19.01.2018 за підозрою у вчиненні злочину, виявлено кров людини, походження крові можливе і від ОСОБА_22 , від самого ОСОБА_15 та від іншої особи, організму якої властивий виявлений антиген Н; у вирізках з кофти, спортивних штанів ОСОБА_22 , вилучених 19.01.2018 при огляді місця події, виявлено кров людини, проте групову належність крові не встановлено через не виявлення групових антигенів, однак походження крові можливе від ОСОБА_22 , від обвинуваченого ОСОБА_15 або від іншої особи, організму якої властивий виявлений антиген Н; у вирізках з марлевого тампону (змив з металевої миски в кімнаті), фрагментів простирадла, рушника, килиму, ложки, вилучених при огляді місця події 19.01.2018, виявлено кров людини, групову належність якої не встановлено через не виявлення групових антигенів, однак походження цієї крові можливе від ОСОБА_22 , від обвинуваченого ОСОБА_15 або від іншої особи, організму якої властивий виявлений антиген Н (а. с. 244-246, 249-251 т. 1; а. с. 3-6 т. 2).

Згідно картки виклику швидкої медичної допомоги №24 від 18.01.2018., о 18 год 31 хв у цей день надійшов виклик від чоловіка за адресою: АДРЕСА_1 з приводу високого тиску у ОСОБА_22 , виїзд здійснювала бригада № 3 в складі лікаря ОСОБА_50 та фельдшера ОСОБА_51 , які прибули до хворої ОСОБА_22 о 18 год 38 хв, встановили попередній діагноз вегето-судинна дистонія по змішаному типу, та надали першу необхідну медичну допомогу, виклик закінчено о 19 год 12 хв. Хвора ОСОБА_18 скаржилася на головний біль, нудоту, слабкість та біль в ділянці серця, які виникли після вживання домашнього вина та енергетику (а. с. 139 т. 2).
Вказані обставини підтвердила свідок ОСОБА_50 , яка також показала, що при медичному огляді ОСОБА_22 не було виявлено будь-яких тілесних ушкоджень та після надання медичної допомоги загальний стан хворої покращився, від транспортування в лікарню ОСОБА_22 остання та її чоловік ОСОБА_15 відмовилися.
За даними картки виклику швидкої медичної допомоги № 31 від 18.01.2018, о 20 год. 36 хв. у той же день до ОСОБА_22 «родичем» повторно була викликана швидка медична допомога з приводу «задихається», виїзд здійснювали лікар ОСОБА_49 та фельдшер ОСОБА_52 . По прибуттю на місце о 20 год 42 хв лікарем було встановлено, що тіло ОСОБА_22 лежало на підлозі без ознак життя, попередній діагноз: біологічна смерть. Зі слів родичів, близько 20 год. 25 хв хвора ( ОСОБА_18 ) втратила свідомість та до приїзду працівників швидкої допомоги родичі проводили реанімаційні заходи. У подальшому бригадою швидкої медичної допомоги за ініціативою родичів було проведено реанімаційні заходи та о 21 год 45 хв було підтверджено попередній діагноз та констатовано біологічну смерть ОСОБА_22 , про що лікарем здійснено повідомлення до правоохоронного органу на лінію «102» (а. с. 139-2 т. 2).
Вказана картка виклику швидкої медичної допомоги була вилучена слідчим ОСОБА_41 відповідно до ухвали слідчого судді від 22.03.2018 про дачу згоди на тимчасовий доступ до вказаного документу (а. с. 130-139).
Свідок ОСОБА_53 (фельдшер швидкої медичної допомоги) підтвердив вказані обставини та показав, що кімната, в якій на підлозі лежав труп ОСОБА_22 , слабо освітлювалася лише настінним світильником. В кімнаті знаходились два чоловіки та ще одна жінка з ложкою в руці, один з чоловіків благав допомогти. ОСОБА_18 була мокра, на обличчі мала розмазані туш та тіні, вдягнута в спортивні штани, футболку та кофту, на її обличчі були синці. Чому жінка мокра, не запитував, оскільки часто буває, що хворих обливають водою. Після наполягань присутніх родичів, зокрема чоловіка жінки, на протязі приблизно години лікар ОСОБА_49 проводив реанімаційні заходи, під час яких з ротової порожнини ОСОБА_22 з`явилась сукровиця. Оскільки присутні говорили, що намагалися ложкою витягти язика жінці, вважав, що сукровиця з`явилася із-за ложки.
Свідок ОСОБА_49 (лікар СШД) також показав, що у квартирі ОСОБА_22 був хлопчик, який сидів на дивані. У кімнаті на підлозі на мокрому килимі лежала мертва ОСОБА_18 . Там також знаходились два чоловіки та жінка, які пояснили, що хвора задихалася і вони надавали допомогу. Оглянувши хвору, він повідомив, що жінка мертва, але присутні цьому не повірили, наполягали на наданні допомоги. Тоді він з фельдшером почали проводити реанімаційні заходи. Присутні повідомили, що перед ними приїздила швидка з приводу підвищеного тиску у хворої, а після від`їзду швидкої через деякий час у неї знову почала боліти голова, була блювота, жінка падала у ванній, потім втратила свідомість, а вони намагались привести її до свідомості та, так як язик у хворої западав, намагались його дістати. У хворої при огляді виявив численні крововиливи на склерах обох очей, що вказувало на настання смерті від асфіксії, у ротовій порожнині пошкоджень не виявив. За станом зіниць, які були розширені, визначив, що смерть жінки настала більше, ніж за десять хвилин до їх приїзду.
З урахуванням аналізу вищевказаних доказів, зокрема, показань свідка ОСОБА_28 про дії обвинувачених стосовно ОСОБА_22 , даних про характер, тяжкість та локалізацію виявлених на трупі ОСОБА_22 тілесних ушкоджень, відсутність блювотних мас або їх залишків у стравоході та ротовій порожнині трупа ОСОБА_22 , розташування слідів крові на трупі, на місці події та на одязі ОСОБА_15 ; відсутність слідів крові у ванній кімнаті; виявлення у піднігтьовому вмісті рук трупа ОСОБА_22 клітин з ядрами без домішку крові, які містять генетичні ознаки зразків букального епітелію обох обвинувачених; виявлення у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_15 та ОСОБА_16 клітин з ядрами без домішку крові, які містять генетичні ознаки клітин зразка крові ОСОБА_22 ; характеру та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених на кистях рук ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; наполягання обвинуваченими на здійсненні реанімаційних заходів працівниками швидкої медичної допомоги до ОСОБА_22 , що не мала ознак життя, в умовах недостатнього освітлення, - апеляційний суд визнає недостовірними пояснення обвинувачених про те, що вони не мали наміру позбавляти життя ОСОБА_27 , про різке погіршення стану здоров`я ОСОБА_22 , її блювоту, падіння у ванній кімнаті обличчям донизу, судоми, їх намагання за допомогою ложки та рук дістати її язика, що западав у горло, та другий виклик швидкої медичної допомоги з метою спасіння життя ОСОБА_22 .

Висновок експертизи № 19/10-3/113-се/18 від 26.04.2018 про невиявлення у піднігтьовому вмісті рук трупа ОСОБА_22 генетичних слідів крові та епітелію, що могли походити від обвинувачених (а. С. 43 т. 2), не спростовують сукупності вищевказаних доказів, якими підтверджується причетність обох обвинувачених до позбавлення життя ОСОБА_22 , та цей факт не суперечить показанням ОСОБА_54 про те, що у момент здавлення шиї потерпілої ОСОБА_16 руками ОСОБА_15 одночасно утримував ОСОБА_22 , - що унеможливлювало вчинення потерпілою опору та потрапляння епітелію та крові обвинувачених під нігтьові пластини ОСОБА_22 .

Тому у справі доведено, що після сумісного позбавлення життя ОСОБА_22 за попередньою змовою групою осіб шляхом задушення обвинувачені, з метою приховання своєї причетності до вбивства, повторно викликали швидку медичну допомогу о 20 год. 36 хв. 18.01.2018 та імітували надання ними невідкладної допомоги шляхом діставання язика ОСОБА_22 за допомогою пальців рук та ложки.
Разом з тим, у справі поза розумним сумнівом не доведено, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 діяли з метою заволодіння чужим майном, зокрема, вимагали у ОСОБА_22 будь-яке майно, або заволоділи будь-яким чужим майном.
Так, згідно показань потерпілої ОСОБА_55 , між її дочкою ОСОБА_25 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 існували неприязні відносини. ОСОБА_18 скаржилася на те, що ОСОБА_15 та ОСОБА_16 застосовували до неї фізичне насильство, збиралася уїхати із сином ОСОБА_56 від ОСОБА_15 на постійне місце проживання до м. Миколаєва за гроші, надіслані їй дідусем незадовго до смерті ОСОБА_57 . Після смерті дочки ОСОБА_57 у подушці за місцем проживання ОСОБА_22 нею було знайдені 4 тис. грн., які її дочка ховала від ОСОБА_15 .

Малолітній свідок ОСОБА_20 у судах першої та апеляційної інстанцій показав, що ОСОБА_15 часто бив його маму ОСОБА_27 , у мами були погані відносини з тьотею ОСОБА_58 ( ОСОБА_16 ) та ввечері 18.01.2018 його мама ОСОБА_18 сварилася на ОСОБА_16 з того приводу, що остання без дозволу щось шукала на полицях шафи. Стверджував також, що вони з мамою жили на гроші дідуся, який кожного місяця присилав мамі. Папа забирав ці гроші.

Про факти неодноразового побиття ОСОБА_22 обвинуваченим ОСОБА_15 та існування між ними особистих неприязних стосунків підтвердили свідки ОСОБА_59 (рідна сестра ОСОБА_22 ), ОСОБА_60 (чоловік ОСОБА_61 ) та ОСОБА_62 (сусідка ОСОБА_15 ).

Свідок ОСОБА_29 під час судового розгляду в суді першої інстанції також підтвердив, що ОСОБА_15 та ОСОБА_18 раніше сварилися.

За змістом переписки між мобільними телефонами ОСОБА_22 та ОСОБА_15 , у кінці грудня 2017 року на початку січня 2018 року між вказаними особами існували особисті неприязні стосунки та 15.01.2018 ОСОБА_15 вибачався перед ОСОБА_25 , що підняв на неї руку (а. с. 112-122 т. 2).

Вказана інформація була одержана слідчим ОСОБА_41 відповідно до ухвали слідчого судді від 19.03.2018 про тимчасовий доступ до речей та документів (а. с. 125-129).

Факти існування конфліктних неприязних відносин між ОСОБА_15 та ОСОБА_25 підтверджується характеристикою обвинуваченого ОСОБА_15 , даною 19.03.2018 ДОП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_63 зі слів сестри та сусідів (а. с. 179 т. 2).

Потерпіла ОСОБА_64 та свідок ОСОБА_59 також стверджували про той факт, що дідусь ОСОБА_22 з Росії кожного місяця переказував останній по пошті близько 10 тис. грн. з метою надання матеріальної допомоги та здійснення переїзду із сином на постійне місце проживання у м. Миколаїв.

Згідно довідки Житомирського ПАТ «Укрпошта» від 09.03.2018, у період часу з 01.01.2017 по 18.01.2018 на ім`я ОСОБА_18 надходили такі перекази: №1534 на суму 6562,75 грн., що був виплачений 15.08.2017; №8853 на суму 10696,14 грн., що був виплачений 16.09.2017; №3474 на суму 6851,38 грн., що був виплачений 13.09.2017; № 4040 на суму 6957,76 грн., що був виплачений 11.10.2017; № 9865 на суму 8643,26 грн., що був виплачений 06.11.2017; № 8533 на суму 8621,09 грн., що був виплачений 08.12.2017; № 5267 на суму 9144,90 грн., що був виплачений 27.12.2017; № 8682 на суму 9541,87 грн., що був виплачений 15.01.2018; останній переказ №5144 від 18.01.2018 на суму 18916.70 грн не був виплачений та був повернутий відправнику за зворотною адресою (а. с. 111, т. 2).

Разом з тим, у даній справі відсутні будь-які інші докази в підтвердження версії обвинувачення про вимагання обвинуваченими грошей у ОСОБА_22 та застосування ними насильства до ОСОБА_22 з корисливих спонукань.
За таких обставин у даній справі поза розумним сумнівом не доведено, що обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_16 18.01.2018 вимагали гроші у ОСОБА_22 та застосовували насильство до потерпілої з корисливих спонукань.
Внаслідок аналізу всіх доказів колегія суддів визнає доведеним, що застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_22 та позбавляючи її життя шляхом задушення, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 діяли за попередньою змовою групою осіб на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних стосунків та раптово виниклої словесної суперечки між ОСОБА_25 та ОСОБА_16 з приводу того, що остання без дозволу ОСОБА_22 щось шукала у шухляді комоду. При цьому обвинувачені усвідомлювали небезпечний характер своїх дій і передбачали, що наслідками таких дій може стати смерть останньої та бажали цього.

Встановлені апеляційним судом спільні дії обвинувачених у момент позбавлення життя ОСОБА_65 утримував руки ОСОБА_27 , щоб остання не могла чинити опір, а ОСОБА_16 в цей час здавлювала шию потерпілої руками), а також подальші спільні та узгоджені дії обвинувачених, - повторний виклик швидкої медичної допомоги, обмивання тіла ОСОБА_22 та імітація надання останній допомоги шляхом діставання її язика за допомогою ложки, а також наполягання на здійсненні медичними працівниками реанімаційних заходів щодо померлої ОСОБА_22 в умовах недостатнього освітлення, що були спрямовані на приховання своєї причетності до вбивства, - свідчать про те, що до початку здійснення дій, спрямованих на позбавлення життя ОСОБА_22 обвинувачені попередньо домовилися про сумісне вчинення вбивства та діяли як співвиконавці, об`єднані єдиним умислом, спрямованим на позбавлення ОСОБА_22 життя. Кожен з обвинувачених здійснив частину того обсягу дій, який група вважала за необхідне виконати з метою реалізації цього умислу.

Сукупність вказаних обставин вчинення злочину, спосіб, кількість, характер і локалізація ушкоджень, стосунки з потерпілою та узгоджені дії обвинувачених після вчинення злочину, спрямовані на приховання слідів вбивства, вказують на цілеспрямовані, обдумані та умисні дії обвинувачених, вчинені за попередньою змовою між собою та спрямовані на позбавлення життя ОСОБА_22 .

При цьому, здійснюючи одночасно здавлення шиї ОСОБА_22 руками ( ОСОБА_16 ) та утримання рук потерпілої щоб остання не могла чинити опору ( ОСОБА_15 ), обвинувачені діяли узгоджено, усвідомлювали можливі наслідки своїх дій у виді смерті ОСОБА_22 та бажали настання таких наслідків.

Тому колегія суддів визнає доведеною винуватість обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, - умисного вбивства, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та визнає не доведеним обвинувачення ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 189 КК України та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Висновки суду першої інстанції про недоведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_22 за попередньою змовою групою осіб є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи.
Крім того колегія суддів визнає, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_15 , за своїм розміром є явно не справедливим та не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
За таких обставин вирок місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд апеляційної інстанції враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими особливо-тяжкого кримінального правопорушення, виходячи з усіх обставин умисного вбивства, встановленого даним вироком апеляційного суду, дані про особи винних, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вперше притягаються до кримінальної відповідальності, раніше не судимі, обвинувачена ОСОБА_16 одружена та має на утриманні неповнолітню дитину. ОСОБА_15 за місцем проживання характеризується як особа, щодо якої скарг не надходило; працював неофіційно, не перебуває на обліку за станом здоров`я та як особа, схильна до вчинення правопорушень.
Обставин, що пом`якшують покарання згідно до ст. 66 КК України, не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.
При цьому колегія суддів визнає, що покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років в межах санкції ч. 2 ст. 115 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Тому суд не знаходить підстав для застосування виняткового покарання у виді довічного позбавлення волі.
Питання щодо процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України, щодо речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.
Висновки суду першої інстанції в частині розміру відшкодування матеріальної шкоди внаслідок злочину не оспорюються стороною обвинувачення в апеляційному порядку.
Враховуючи встановлені апеляційним судом фактичні обставини кримінального правопорушення, показання цивільного позивача ОСОБА_8 про понесені нею матеріальні витрати, моральні переживання та страждання внаслідок передчасної трагічної загибелі доньки, та надані ОСОБА_8 документи про її матеріальні витрати внаслідок кримінального правопорушення (а. с. 64-67 т. 1), виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України та здатність обвинувачених реально відшкодувати шкоду, виходячи з положень ст. ст. 128, 129 КПК України та ст. ст. 1177, 1190 ЦК України, колегія суддів визнає за необхідне частково задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 та стягнути з обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 в солідарному порядку на користь цивільного позивача ОСОБА_8 70328 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з понесенням витрат на поховання загиблої ОСОБА_22 , а також 1 млн. грн. у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.
Вимоги апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_8 та її представника щодо необхідності стягнення з обвинувачених у відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 млн. грн. з огляду на зазначені вище обставини задоволенню не підлягають.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2018, у строк відбуття покарання обвинувачених необхідно зарахувати їх попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі: ОСОБА_15 у період з 19.01.2018 по день набрання вироком законної сили; ОСОБА_16 у період з 31.05.2018 по 13.12.2018
Вимога прокурора у дебатах про обрання апеляційним судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо засудженої ОСОБА_16 є необґрунтованою, оскільки за змістом кримінального процесуального закону запобіжний захід у виді тримання під вартою як засіб забезпечення кримінального провадження може бути застосований судом лише до підозрюваного та обвинуваченого до набрання вироком законної сили та не може бути застосований до засудженого після набрання вироком законної сили, а згідно положень ч. 4 ст. 532 КПК України, судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Керуючись ст. ст. 407, 409, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_13 , обвинувачуваного ОСОБА_11 та прокурора Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_14 задовольнити частково.

Вирок Богунського районного суду м. Житомира від 29 вересня 2020 щодо ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнати винуватими у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК, та призначити їм покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років кожному.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_15 та ОСОБА_16 рахувати: ОСОБА_11 - з 29.07.2021., ОСОБА_12 з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2018 у строк відбуття покарання обвинувачених зарахувати їх попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні: Козаку у період з 19.01.2018 по 29.07.2021; Кустовецькій у період з 31.05.2018 по 13.12.2018, - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути в солідарному порядку з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь потерпілої ОСОБА_8 : 70328 (сімдесят тисяч триста двадцять вісім) гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 1000000 (один мільйон) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути в дольовому порядку з обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави по 12893 грн. з кожної особи процесуальні витрати, пов`язані з проведенням Державним науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України біологічних експертиз у загальному розмірі 25786 грн. (а. с. 9, 23, 37, 65 т. 2).

Речові докази: зрізи нігтьових пластин та змиви з обох рук ОСОБА_17 , зразки букального епітелію, змиви з рук та зрізи нігтьових пластин ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_29 , полімерну трубку з нашаруванням речовини бурого кольору, рушник рожевого кольору, два вирізи з килиму. Два вирізи з просині, металеву ложку з нашаруванням речовини бурого кольору, два змиви речовини бурого кольору з миски, одяг ОСОБА_17 (червона кофта, спортивні штани), одяг ОСОБА_11 (джинси, шкарпетки чорного кольору) знищити; мобільний телефон марки «Redmi4» в корпусі сірого кольору повернути потерпілій; грошові кошти в сумі 4000 грн. залишити у потерпілої; CD-R диск з допитом свідка ОСОБА_19 та DVD - R диск дзвінків виклику швидкої допомоги, картки виїзду швидкої медичної допомоги від 18.01.2018 за №№ 24, 31, амбулаторну карту № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_17 залишити в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з дня ухвалення, а засудженим ОСОБА_11 у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Судді: