Справа № 692/302/21
Провадження № 1-м/692/1/21
У Х В А Л А
22 квітня 2021 року смт. Драбів
Драбівський районний суд Черкаської області, в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секре таря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
05.04.2021р. до суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р. відносно громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Клопотання мотивовано тим, що 18 лютого 2021р. наказом Міністерства юстиції України №634/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , відповідно до ст. 606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, пунктів 7, 8, 12 Розділу ХІІ Інструкції про порядок здійснення міжнародного співробітництва з питань взаємної правової допомоги, видачі правопорушників (екстрадиції), передачі (прийняття) засуджених осіб, виконання вироків та інших питань міжнародного судового співробітництва у кримінальному провадженні під час судового провадження та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 24 листопада 2020р. року за № 06-133642/20.
ОСОБА_4 засуджено вироком Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р., який набрав законної сили 09.06.2020р. до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 (замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою групою, в особливо великому розмірі) КК Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою з 15.01.2020р. по 09.06.2020р.
На даний час ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ «Виправна колонія № 18 ГУФСВП Росії по УСВП Росії по Алтайському краю, кінець відбування строку покарання - 14.01.2028р.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Відповідно до вироку Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р. ОСОБА_4 повинен відшкодувати в дохід федерального бюджету процесуальні витрати на оплату праці адвоката у розмірі 14 375 рублів.
Відповідно довідки бухгалтерії ФКУ «Виправна колонія №10 УФСВП Росії по Алтайському краю стягнення в дохід федерального бюджету процесуальних витрат на оплату праці адвоката у розмірі 14 375 рублів не проводилось.
ОСОБА_4 надав письмові гарантії сплати процесуальних витрат.
За таких обставин Міністерство юстиції України просить суд визначити за Кримінальним кодексом України правову кваліфікацію діяння, у вчиненні якового визнано винними ОСОБА_4 вироком Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р., визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 та вирішити питання щодо виконання вироку Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р. в частині процесуальних витрат.
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не з`явився, у своєму клопотанні просив суд розглянути справу без його участі.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.
Засуджений відбуває покарання в ФКУ Виправна колонія № 10 УФСВП Росії по Алтайському краю, за змістом його заяви від 14.10.2020р. просить перевести для подальшого відбування покарання в Україну.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку іноземного суду підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно ч. 1 ст. 602 КПК України, вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 2 Конвенції, особу, засуджену на території однієї Сторони, може бути передано на територію іншої Сторони, відповідно до положень цієї Конвенції, для відбування призначеного їй покарання. З цією метою засуджена особа може висловити державі винесення вироку або державі виконання вироку своє побажання бути переданою згідно з цією Конвенцією та ч. 1 ст. 9 цієї Конвенції, компетентні органи держави виконання вироку продовжують виконання вироку одразу або на основі судової чи адміністративної постанови згідно з положеннями ст. 10 Конвенції, яка передбачає у разі продовження виконання вироку держава виконання вироку дотримується характеру і тривалості покарання, призначеного державою винесення вироку. Однак, якщо це покарання за своєю природою або тривалістю є несумісним із законодавством держави виконання вироку або якщо її законодавство цього вимагає, ця держава може на основі судової або адміністративної постанови співвіднести призначену міру покарання з покаранням чи заходом, передбаченим її власним законодавством за вчинення аналогічного злочину. За своїм характером таке покарання або такий захід повинні у міру можливості відповідати покаранню або заходу, призначеному у вироку для виконання. Покарання чи захід за своїм характером або своєю тривалістю не може бути більш суворим, ніж міра покарання, призначена в державі винесення вироку, і не може перевищувати максимальні строки позбавлення волі, передбачені законодавством держави виконання вироку.
Відповідно до Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 року, зокрема, пунктом «b» частини 1 статті 9, визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Відповідно до ст. 11 Конвенції у випадку заміни вироку застосовуються процедури, передбачені законодавством держави виконання вироку. Замінюючи вирок, компетентний орган: а) повинен врахувати зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку; b) не може замінювати міру покарання, що передбачає позбавлення волі, грошовим штрафом; с) повинен зараховувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі; d) не повинен посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинен вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину або злочинів.
Відповідно до вимог частини третьої статті 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно ч.1 ст. 7 КК України, громадяни України, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 4 ст. 10 КК України передбачено, що виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається злочином або було б злочином у разі його вчинення на території України.
Відповідно вироку Бійського міського суду Алтайського краю РФ від 28.05.2020р., ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК РФ, та з застосуванням ст. 64 КК РФ визначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.
ОСОБА_4 відбуває покарання у ФКУ Виправна колонія-10 УФСВП Росії по Алтайському краю.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: АДРЕСА_1 .
Дії засудженого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 РФ, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, організованою групою, в особливо великому розмірі, за що передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк від 15 до 20 років з позбавленням права займати певні посади або займатись певною діяльністю на строк до 20 років або без такого і з штрафом в розмірі до одного мільйона рублів або в розмірі заробітної плати чи без іншого доходу засудженого за період до 5 років або без такого чи довічним позбавленням волі.
Відповідно ст. 64 КК РФ ОСОБА_4 визначено більш м`яке покарання, ніж це передбачено відповідно статтею закону та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі.
Частина 5 стаття 228.1 КК Російської Федерації відповідає ч. 3 ст.307 КК України, якою за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, вчинені організованою групою, а також якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги в особливо великих розмірах, або вчинені із залученням малолітнього або щодо малолітнього, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Частина третя статті 30 КК Російської Федерації відповідає ч.1 ст.15 КК України, якою замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Частиною 3 ст.15 КК України передбачено, що замах на вчинення злочину є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Разом з цим, ч. 3 ст. 68 КК України встановлено, що за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна.
З урахуванням вимог ч. 2 ст. 5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, тому суд приводить вирок Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р. відносно ОСОБА_4 , у відповідність із кримінальним законом України.
Під час приведення вироку суду у відповідність із законодавством України, суд керується, пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, яким визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок з використанням судової або адміністративної процедури своєї держави і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі винесення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Враховуючи, що ОСОБА_4 є громадянином України, вирок суду Російської Федерації яким він засуджений, набрав законної сили, отримано згоду засудженого на його передачу в Україну для подальшого відбування покарання, кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином, згідно із законодавством України, а саме ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України, суд вбачає підстави для приведення вироку у відповідність із законодавством України.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України, суд визначає статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, дотримуючись тривалості призначеного таким вироком покарання, крім передбачених законом випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Таким чином, за своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи.
Суд, дотримуючись даної норми, вважає за необхідне не призначати додаткове покарання, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України.
Виходячи з викладеного, клопотання про приведення вироку Бійського міського суду Алтайського краю Російської Федерації, яким засуджений громадянин України ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, у відповідність із законодавством України підлягає задоволенню.
Оцінюючі встановлені обставини, суд вважає за можливе визначити засудженому вироком Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020 року ОСОБА_4 , покарання за ч.3 ст.15 ч.3 ст.307 КК України, із застосуванням ч.3 ст.68 КК України, - у вигляді восьми років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 , відповідно до вироку Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р., слід рахувати з 09.06.2020р., враховуючи те, що цим же вироком засудженому зараховано в строк відбування покарання його попереднє тримання під вартою з 15 січня 2020р. по 09 червня 2020р. з розрахунку один день тримання під вартою за один день відбування покарання, що відповідає положенням ч. 5 ст.72 КК України.
Визначення режиму відбування покарання не є компетенцією суду України.
Частиною 6 ст.610 КПК України визначено, що при розгляді питання про виконання покарання суд може одночасно вирішити питання про виконання вироку суду іноземної держави в частині цивільного позову і процесуальних витрат у разі наявності відповідного клопотання.
Вироком Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р. стягнуто з засудженого ОСОБА_4 в дохід федерального бюджету процесуальні витрати на оплату праці адвоката в розмірі 14 375 рублів.

Національним банком України офіційний курс гривні щодо російського рубля на час розгляду клопотання, 22 квітня 2020 року, встановлено у розмірі 3,7 грн. за 10 російських рублів. У зв`язку з чим, сума процесуальних витрат на оплату праці адвоката в сумі 14 375 російських рублів становить 5 318,75 грн.

Таким чином, з ОСОБА_4 необхідно стягнути в дохід федерального бюджету процесуальні витрати на оплату праці адвоката в сумі 5 318,75грн.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст.2, 9, 11 Конвенції «Про передачу засуджених осіб» від 21 березня 1983 року, ст.ст. 602, 606, 609, 610 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Бійського міського суду Алтайського краю від 28.05.2020р., яким громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ч.3 ст. 68 КК України, до 8 (восьми ) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 09.06.2020р.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 період тримання під вартою з 15 січня 2020 року до 09 червня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до вироку Бійського міського суду Алтайського краю РФ від 28.05.2020р. стягнути з ОСОБА_4 в дохід федерального бюджету Російської Федерації процесуальні витрати на оплату праці адвоката в розмірі 5 318,75 грн.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена учасниками провадження до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1