ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/395/21 Справа № 695/1669/18 Категорія: ч.1,2 ст. 190 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора в режимі відеоконференції з Золотоніським міськрайонним судом прокурора обвинуваченої захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Донецьк, українку, громадянку України, освіта вища, працюючу на посаді диспетчера СТОВ «Придніпровський край», заміжню, маючу на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , 2009 року народження, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму, РНОКПП НОМЕР_1 ,,

визнано невинуватою та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК Україні у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, визначеного ч.1,2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и л а :

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувалася в тому, що вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а також заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , перебуваючи з 29.10.2014 на обліку в Управлінні соціального захисту населення Золотоніської РДА Черкаської області, як особа перемішена з районів проведення антитерористичної операції, отримуючи щомісячну адресну грошову допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в порушення п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, придбавши згідно з договором купівлі-продажу від 10.11.2016 у приватну власність житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , починаючи з 01.12.2016 не повідомила Управління соціального захисту населення Золотоніської РДА Черкаської області про наявні зміни, що впливають на призначення допомоги, таким чином у період з 01.12.2016 по 01.05.2017 незаконно отримала бюджетні кошти на загальну суму 4 420 грн. 00 коп.

Реалізуючи свій умисел до кінця ОСОБА_8 , 11.05.2017 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом обману подала до Управління соціального захисту населення Золотоніської РДА Черкаської області заяву про призначення допомоги на наступний шестимісячний строк з інформацією, що не відповідає дійсності, про відсутність змін, що впливають на призначення допомоги, чим у період з 01.05.2017 по 01.11.2017 незаконно отримала бюджетні кошти на загальну суму 5 304 грн. 00 коп.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачувалася у тому, що своїми умисними діями у період часу з 01.12.2016 по 01.11.2017 незаконно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 9 724 грн. 00 коп.

Крім того ОСОБА_8 обвинувачувалася в тому, що вона 13.11.2017 повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами, шляхом обману подала до Управління соціального захисту населення Золотоніської РДА Черкаської області заяву про призначення допомоги на наступний шестимісячний строк з інформацією, що не відповідає дійсності, про відсутність змін, що впливають на призначення допомоги, чим у період з 01.11.2017 по 01.05.2018 незаконно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 5 667 грн. 44 коп.

Таким чином ОСОБА_8 обвинувачувалася в тому, що своїми умисними діями у період часу з 01.11.2017 по 01.05.2018 незаконно заволоділа бюджетними коштами на загальну суму 5 667 грн. 44 коп.

Дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1,2 ст. 190 КК України, однак місцевим судом ОСОБА_8 визнано невинуватою та виправдано на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК Україні у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, визначеного ч.1,2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своєї позиції місцевий суд послався на те, що прокурором не надано оригіналів ряду письмових доказів, а лише долучено їх копії з копій, які містяться в матеріалах іншого кримінального провадження №0000463, тому їх визнано недопустимими доказами, а інших доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинів матеріали справи не містять.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просила його скасувати через : невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що внаслідок вибіркової оцінки місцевим судом доказів у кримінальному провадженні ухвалений виправдувальний вирок стосовно ОСОБА_8 не ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, що є порушенням вимог ст. 2, 94 КПК України. Вказує, що в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції не зазначено, які саме письмові докази були дослідженні в ході судового розгляд, не встановлено, яке значення мають досліджені документи, не наведено детальний аналіз усіх досліджених доказів і не надано належної оцінку кожному з них та їх сукупності у взаємозв`язку, не встановлено, що жоден із цих доказів не доводить поза розумним сумнівом, що ОСОБА_8 вчинила інкриміновані їй кримінальні правопорушення. Зазначає, що місцевим судом передчасно зроблено узагальнений висновок про недопустимість доказів : копії заяви ОСОБА_8 про призначення допомоги, копії заяв ОСОБА_8 з проханням призначити грошову допомогу на наступний шестимісячний строк, копії заяв ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про взяття на облік. Вважає, що висновок суду про неможливість використання у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 190 КК України, як належних та допустимих, доказів, виділених із кримінального провадження за ч.1 ст. 190 КК України, не ґрунтується на матеріалах справи. Кім того, судом безпідставно, невмотивовано відкинуто докази сторони обвинувачення, а саме: показання представника потерпілого ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_14 . Також, залишено без уваги покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Крім того, апелянт посилається на відсутність звукозапису фіксації судового засідання від 27.01.2020, під час якого досліджувалися письмові докази, а також відсутність технічних носіїв із звукозаписом судових засідань від 16.07.2018 та 01.08.2018, і допущення ряду процесуальних порушень в ході розгляду даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому вказував на її необґрунтованість, та просив вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, і просили вирок місцевого суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаним вимогам Закону вирок суду першої інстанції не відповідає.

Згідно п.3 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 412, ст. 415 КПК України підставою для скасування вироку суду є істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Згідно п.7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.7 ч.2 ст. 412 КПК України.

Статтею 129 Конституції України визначено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є, в тому числі, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами.
Про засади гласності та відкритості судового процесу зазначено також у п.6 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зокрема вказано, що при розгляді справ перебіг судового процесу фіксується технічними засобами в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями кримінального процесуального закону, закріпленими в п.20 ч.1 ст. 7 КПК України, гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами є однією із загальних засад кримінального провадження.

В частинах 4 та 6 ст. 107 КПК України зазначено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

Під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК України. Якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження в суді першої інстанції, і така фіксація була обов`язковою, судове рішення підлягає скасуванню (ч.5 ст. 27 КПК України). Недотримання наведених процесуальних вимог має місце і у випадку наявності технічного носія, однак відсутності на ньому зафіксованого судового провадження або відсутність чіткого фіксування судового провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, журналу судового засідання та технічного носія інформації, 27.01.2020 в ході судового розгляду досліджувались матеріали кримінального провадження, та здійснювалась технічна фіксація судового засідання.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на оптичному диску, наявному в матеріалах кримінального провадження, з поміж інших зафіксований перебіг судового засідання за 27.01.2020, в ході якого, як вбачається з журналу судового засідання ( а.с.171-172), судом досліджувались письмові докази по даному кримінальному провадженню, однак при прослуховуванні звукозапису виявлено, що звук відсутній.
З витребуваних у місцевому суді архівних копій дисків з записами судових засідань вбачається, що на них наявний перебіг судового засідання за 27.01.2020, однак його неможливо прослухати через відсутність звуку, у зв`язку з чим неможливо з`ясувати, які події відбувалися в даному судовому засіданні.

Також, в матеріалах справи міститься журнал судового засідання від 01.08.2018 (а.с. 83), в якому зазначено про те, що фіксування технічними засобами не здійснювалося, оскільки прокурор та обвинувачена на цьому не наполягали.

Однак, згідно ч.5 ст. 27 КПК України під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відсутність звукозапису судового засідання є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та безумовною підставою для скасування судового рішення.

Крім того, з журналу судового засідання від 28.10.2019 вбачається, що місцевим судом було допитано свідка ОСОБА_16 , однак її покази не відображені в оскаржуваному вироці , їм не надана оцінка.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені такі істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які можливо усунути лише при розгляді судом першої інстанції, враховуючи принцип інстанційності та безпосередньості можливості дослідження доказів, апеляційний суд позбавлений можливості усунути вищевказані порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи із передбачених ст. 7,9 КПК України загальних засад кримінального провадження, положень ст. 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалений Золотоніським міськрайонним судом Черкаської областівиправдувальний вирок від 29.03.2021 щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду винести законне і обґрунтоване рішення, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Оскільки вирок суду скасовується через істотні порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не вирішує наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути порушення КПК України, вказані в ухвалі суду, перевірити всі доводи, викладені в апеляційній скарзі, і дати їм правову оцінку, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення, відповідно до вимог процесуального та матеріального законів.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді