Справа № 357/2661/21
У Х В А Л А

24 березня 2021 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
заявник ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
В обґрунтування скарги зазначив, що на виконанні Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції перебуває виконавчий лист № 2/357/1483/17 виданий 06.04.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну та моральну шкоду.
11.03.2020 року до Білоцерківського ВП був направлений лист від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції з повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, відомості по вказаному факту внесені до ЄРДР за № 0001090 від 12.03.2020 року.
30.11.2020 року слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження.
Скаржник звертає увагу на те, що винесена слідчим постанова не обгрунтована, без урахування обставин справи, висновок про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасним, що призвело до прийняття незаконного процесуального рішення про закриття кримінального провадження.
Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки фактично, на думку потерпілого, в постанові слідчого не зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування, не були зазначені які слідчі дії здійсненні слідчим для встановлення об`єктивних обставин кримінального провадження, які докази були ним дослідженні в ході досудового розслідування та на підставі яких він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення та закриття кримінального провадження.
Просить постанову слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, скасувати, оскільки вважає її незаконною, такою що постановлена з грубим порушенням вимог КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подану скаргу, просив її задовольнити, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Зазначив, що копію постанови про закриття кримінального провадження отримав 25.02.2021 року, таким чином десятиденний строк на звернення зі скаргою пропущено не було.
В судове засідання представник Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги, а тому слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду даної скарги у його відсутність.
Дослідивши матеріали додані до скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України року та постанову слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
11.03.2020 року до Білоцерківського ВП був направлений лист від Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального управління Міністерства юстиції з повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Відповідно до вимог закогну, по вказаному факту були відомості внесені до ЄРДР за № 0001090 від 12.03.2020 року.
30.11.2020 року слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття даного кримінального провадження.
Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
За змістом ст. 284 КПК України під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Крім того, згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу. Таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладені відповіді на усі поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова від 30.11.2020 року не містить всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності, винесена на підставі не повно проведеного досудового розслідування, без всебічного, повного, об`єктивного дослідження даних.
З дослідженизх в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчих взгалі не проведено жодних слідчих дій, що в свою чергу дає підстави вважати про неповноту проведеної перевірки.
Зазначене свідчить про не дотриманість слідчим вимог ст. ст. 91-94 КПК України щодо збирання доказів, оцінки вже наявних доказів, не дотриманість вимог ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання їм належної оцінки, а тому має місце невідповідність винесеної ним постанови вимогам ст. 110 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, винесена без з`ясування усіх обставин, які підлягають встановленню.
Також, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
Закриваючи кримінальне провадження, слідчим не враховано вимоги ст. 284 КПК України, згідно з якими під закриттям кримінального провадження розуміється таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Разом із тим, в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, взагалі не наведено обставин, що виключають кримінальне провадження, не зазначено дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що слідчим було порушено принцип законності, передбачений ч. 2 ст. 9 КПК України, про обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зміст процесуального рішення слідчого не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, а тому доводи заявника про необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження при її винесенні заслуговують на увагу.
Враховуючи викладене, скаргу слід задовольнити та скасувати постанову від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Керуючись статтями 93, 94, 303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України задовольнити.
Постанову слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження повернути до слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області для продовження проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001090 від 12.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1