Провадження № 1-кс/686/7574/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду зі скаргою звернувся представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 в якій просять зобов`язати уповноважену особу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_4 від 06.07.2021, зареєстрованої в ЄО №16020 про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги представник ОСОБА_3 вказує, що 06.07.2021 ОСОБА_4 звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення на ім`я керівника Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

На думку представника ОСОБА_4 , невідомі особи, які проникли в приватний будинок по АДРЕСА_1 , вчинили відносно його довірительки кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.162 КК України, ч.3 ст.206 КК України, ч.2 ст.185 КК України.

Проте відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за їх заявою не внесені, а отже вимоги ст.214 КПК України не виконані.

В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд скарги без його участі,у якій висловився про те, що вимоги скарги підтримує, просить її задовольнити.

Уповноважена особа ХРУП ГУНП в Хмельницькій області в судове засідання не з`явилася, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду скарги.

Водночас від органу досудового розслідування надійшли матеріали перевірки №2381 від 16.07.2021 за заявами, зареєстрованими в ЄО за №15972, 15978, 16020.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов такого висновку.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 06.07.2021 до Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до змісту цієї заяви, особа які її подала зазначає про ознаки кримінального правопорушення у діях невідомих її осіб, які застосували до неї фізичну силу за адресою: АДРЕСА_1 , виштовхали її за територію її робочого місця, внаслідок чого їй заподіяні тілесні ушкодження після чого з робочого місця зникли грошові кошти в сумі 10000 грн.

Указана заява зареєстрована в ХРУП ГУНП в Хмельницькій області 06.07.2021 в ЄО за №16020.

Заяву прийняв інспектор взводу №1роти ТОР УПП в Хмельницькій області ДПП ОСОБА_5 .

Із супровідного листа від 19.07.2021 №8545/121/119/2021 тимчасового виконувача обов`язків начальника ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 слідує, що під час проведення перевірки за завою ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення не виявлено, а тому відсутні підстави для внесення в ЄРДР.

Отже, відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 до ЄРДР, зокрема у визначений ст. 214 КПК України строк, не внесені.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчий суддя зазначає, що відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналогічні за змістом норми містяться у п.2 Розділу II Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі - Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Отже, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Згідно з ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), №15007/02, пп.74-75, рішення від 7 грудня 2006), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

На підставі указаних положень законодавства, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.

За положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень чи порушень законодавства.

Як вбачається з матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_4 , 06.07.2021 року о 10 год. 00 хв. Головним державним виконавцем Другого відділу державно виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_7 при примусовому виконанні виконавчого листа №686/21101/20 від 02.06.2021 виданого Хмельницьким міськрайонним судом про зобов`язання ОСОБА_8 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 власністю - 1/2 частиною будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 71,8 кв.м. шляхом їх вселення в даний будинок.

З метою належного забезпечення охорони публічної безпеки і порядку, недопущення конфліктних ситуацій, під час проведення виконавчих дій на підставі постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВСу м.Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ОСОБА_7 від 18.06.2021 про залучення працівників органів внутрішніх справ та доручення №136 від 05.07.2021 про забезпечення публічної безпеки та поярдку під час виконання постанови головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м.Хмельницькому, був задіяний особовий склад Хмельницького РУП ГУНП складі: СИП ВП-1, ДОП ВП-2, ГОР УПП-3.

Отже, факти протидії законній господарській діяльності та незаконне проникнення до житла, як про це зазначає представник ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження.

Ініціювання кримінального переслідування щодо особи (державного виконавця) за встановлених обставин, яка діяла у межах повноважень, є необґрунтованим засобом кримінально-правового примусу та не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Разом із тим, із заяви, з якою ОСОБА_4 звернулася до органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення слідує, що у ній наявні відомості, які можуть стати предметом перевірки у кримінально-процесуальному порядку , зокрема стосовно фактів заподіяння тілесних ушкоджень ти викрадення грошових коштів.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб ХРУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, у цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. в частині зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР.

За положеннями ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За наведених обставин, скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області відповідно до ст.214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 06.07.2021, зареєстрованою за №16020 стосовно фактів заподіяння тілесних ушкоджень та викрадення грошових коштів.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1