Справа № 159/2685/20
Провадження № 1-кс/159/583/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

володільця майна ОСОБА_3 ,

представника

володільця майна ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в м. Ковелі Волинської області клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12.06.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 06.06.2020 року, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12.06.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 06.06.2020 року.
Клопотання обґрунтовано тим, що відділенням дізнання Ковельського ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно висновку експертного дослідження №3/0742/3Д від 05.06.2020 року, знаки номера кузова НОМЕР_1 легкового автомобіля "BMW518І", державний номерний знак НОМЕР_2 , 1995 року випуску, який належить ОСОБА_6 , піддавався змінам шляхом перебиття.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2020 року на автомобіль марки "BMW518І", реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що знаходяться в користуванні ОСОБА_3 , накладено арешт та заборонено відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Представник заявника вважає, що на даний час у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження стосовно вказаного автомобіля відпала потреба, оскільки на даний час органами досудового слідства проведено всі необхідні слідчі дії, власнику транспортного засобу повідомлення про підозру будь-якого злочину не повідомляє, а з часу внесення відомостей до ЄРДР минуло понад вісім місяців.
В зв`язку з наведеним, заявник просив скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12.06.2020 року у кримінальному провадженні № 0000959 від 06.06.2020 року, на автомобіль марки "BMW518І", реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким володіє ОСОБА_3 .

В судовому засіданні по розгляду клопотання представник власника майна ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 підтримали заявлене клопотання з підстав, наведених в ньому. Просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, мотивуючи тим, що у вказаному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування з метою встановлення особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України. На даний час існує необхідність у проведенні ряду слідчих (розшукових) дій для встановлення всіх обставин справи. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються порушеного питання, прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного клопотання.

Зокрема, в ході судового розгляду клопотання встановлено, що в провадженні СД Ковельського ВП ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 12.06.2020 року,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході огляду місця події 05.06.2020 року було виявлено та вилучено автомобіль марки «BMW518 І», державний номерний знак НОМЕР_2 , 1995 року випуску.

Постановою старшого слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 09.06.2020 року, зазначений автомобіль визнано речовим доказом.

Згідно ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 12.06.2020 року, на автомобіль марки «BMW518 І», державний номерний знак НОМЕР_2 , накладено арешт із забороною користуватись та розпоряджатись ним.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, автомобіль марки «BMW518 І», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, інший власник або володілець майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається із вказаної вище ухвали, в судовому засіданні по розгляду клопотання слідчого про арешт майна власник арештованого майна присутній не був, а тому може звертатись до суду з клопотанням про скасування арешту.
Зазначена обставина не заперечувалась прокурором.
Підставою для накладення арешту на майно є забезпечення збереження майна, на які слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Частина 2 ст.170 КПК України передбачає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Положення ч. 1 ст. 167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначений вище автомобіль дійсно є речовим доказом по даному кримінальному провадженню та підлягає належному збереженню, в тому числі й шляхом заборони розпоряджатись ним в будь-який спосіб.

В той же час, з моменту вилучення транспортного засобу пройшов досить тривалий проміжок часу (понад десять місяців), за який будь-яких результатів в досудовому розслідуванні не досягнуто, будь-які слідчі дії, крім проведення експертизи, з вказаним автомобілем не проводились, про що свідчать матеріали кримінального провадження.

При цьому слід зауважити про те, що заявник вже звертався з аналогічним клопотанням до слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 22.12.2020 року в задоволенні такого клопотання було відмовлено, оскільки органом досудового розслідування не встановлено всі обставини кримінального правопорушення, в зв`язку з чим планується проведення ряду відповідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, з моменту винесення зазначеної ухвали жодної слідчої (розшукової) чи процесуальної дії органом досудового розслідування не вчинено при тому, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно.
Крім цього, кримінальне провадження відносно конкретної особи не здійснюється, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення будь-яким особам не оголошувалось, а тому тимчасове повне обмеження конституційних прав та свобод власника майна в даному випадку прямо суперечить нормам Конституції України та чинному законодавству України, а потреби досудового розслідування на даний час вже не виправдовують такий ступінь втручання у його права і свободи.

Так, стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що, з метою належного збереження речового доказу, існує можливість та необхідність зняття заборони користуватись майном із одночасною передачею його на відповідальне зберігання його власнику.

На переконання слідчого судді, передача автомобіля на відповідальне зберігання із збереженням заборони на розпорядження ним в будь-який спосіб, не призведе до втрати речового доказу та буде сприяти його збереженню в належному стані.

Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, оскільки подальше тримання цього автомобіля, а відтак обмеження прав власника майна, буде нічим іншим, як свавільним чи незаконним посяганням на охоронювані законом права власника майна.

За таких обставин клопотання заявника про скасування арешту майна підлягає до часткового задоволення, а тому слід скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12.06.2020 року, в частині заборони користуватись зазначеним автомобілем, залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним транспортним засобом.

Зважаючи на таке рішення, слід зобов`язати Ковельський РУП ГУНП у Волинській області негайно передати вказаний вище автомобіль на відповідальне зберігання власнику майна до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна- задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду від 12.06.2020 року, в частині заборони користуватись майном, на яке накладено арешт, а саме - автомобілем марки «BMW 518 I», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , залишивши в силі заборону розпоряджатись зазначеним транспортним засобом.

Зобов`язати Ковельське РУП ГУНП у Волинській області негайно передати автомобіль марки «BMW 518 I», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на відповідальне зберігання власнику майна до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні.

Зобов`язати Ковельське РУП ГУНП у Волинській області попередити власника майна про наслідки порушення зобов`язання про відповідальне зберігання автомобіля.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 20 квітня 2021 року.

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1