ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1104/21 Справа № 208/4618/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року про відмову у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року було відмовлено у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що під час судового розгляду клопотання ОСОБА_7 про її умовно-дострокове звільнення, встановлена така формалізована підстава застосування до неї положень ст.81 КК України, як фактичне відбуття засудженою відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання.

Суд зазначив, що матеріальна підстава умовно-дострокового звільнення у виді зразкового ставлення до праці також відображена у відповідних документах, але її необхідний елемент, такий як зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, є непідтвердженим, як і не доведено факт повного виправлення ОСОБА_7 у тій мірі, яка визначає саму мету покарання - особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Судом також зазначено, що при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_7 , державою в особі судової гілки влади, обвинуваченій зроблено преференції у виді застосування до тяжкого умисного злочину положення ст.69 КК України, зі зниженням строку її покарання до 5 років позбавлення волі, а також застосування положень ст.75 КК України зі звільненням засудженої від відбуття покарання з випробуванням, проте до виказаної довіри ОСОБА_7 поставилась зневажливо, не виконала встановлені судом обов`язки, що потягло за собою скасування покарання з іспитовим строком та направлення її до відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_7 , застосувавши до неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що засуджена ОСОБА_7 за період відбування покарання характеризується позитивно, стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, активно приймала та приймає участь у всіх заходах направлених на підвищення культурного, освітнього та духовного розвитку ув`язнених, на заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно, вину визнає повністю, розкаюється у вчиненому.
Зазначив, що адміністрація колонії і спостережна комісія зауважень до ОСОБА_7 не мають, що підтверджено поясненнями представника установи та документами, які містяться в матеріалах справи.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_7 засуджено вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року за ч.1 ст.307, ч.2ст.307, ч.1 ст.309, ст.69, ч.1 ст.70, ст.ст.75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.
Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 листопада 2016 року було скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2015 року.
Як вбачається з характеристики на засуджену, ОСОБА_7 має два заохочення за зразкову поведінку та добросовісне ставлення до праці, була взірцем для інших засуджених, а також одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Працевлаштована в майстерні установи підсобним робітником, до роботи ставиться добре, наданий об`єм роботи виконує вчасно, сумлінна.
Також зазначено, що ОСОБА_7 бере участь в роботі самодіяльних організацій засуджених, до покладених обов`язків ставиться відповідально, завжди проявляє ініціативу, націлює засуджених відділення на добросовісне виконання своїх обов`язків та свідоме дотримання встановленого режиму відбування покарання, залучена до програм диференційованого виховного впливу за напрямками Підготовка до звільнення, Подолання наркотичної залежності, Освіта, здобула професію тістороб.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 може бути умовно-достроково звільнена від подальшого відбуття покарання на невідбутий строк 07 місяців 18 днів, оскільки вона своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому є підстави для звільнення засудженої умовно-достроково на підставі ст.81 КК України.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , на ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року про відмову у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 лютого 2021 року про відмову у задоволенні заяви засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженої ОСОБА_7 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання за вироком Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2015 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4