Справа № 405/1439/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, про арешт майна,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що вилучене в ході проведення обшуку 25.02.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон HUAWEI ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою Київстар № НОМЕР_2 та ВФ Україна № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організована група осіб у складі організатора ОСОБА_5 пособників директора ТОВ «ТД Агроліга» ОСОБА_6 , директора ТОВ «Агро-лайф Україна» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , виконавців ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , у період 2019-2020 років, шляхом виготовлення фальсифікованої продукції торгівельної марки "PIONEER" здійснюють незаконне використання знака для товарів і послуг «Pioneer», фірмового найменування, кваліфікованого зазначення походження товару, чим умисно порушують права на ці об`єкти, які згідно до свідоцтва на товарний знак №1197 від 15.09.1993 належать ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна», офіційного представника на території України компанії Пайоніер Хі-Бред Інтернешнл, Інк., корпорація штату Айова, США, у наслідок чого вказаному підприємству спричинено значну матеріальну шкоду.

Постановою слідчого від 26.02.2021 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами.

Слідчий в клопотанні вказую про те, що виявленні та вилучені в ході проведення обшуку речі та документи є засобами та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди та в подальшому будуть можливими для їх використання у кримінальному провадженні як доказів, які сприятимуть об`єктивному, повному і всебічному проведенню досудового розслідування та встановленню обставин вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення, тому виникла необхідність у накладені арешту.

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належними чином; слідчим надано заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив його задовольнити. Інших заяв, клопотань до суду не надходило, а відтак слідчим суддею прийнято рішення про розгляд справи за даної явки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Вивчивши надані стороною кримінального провадження матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, за обставин вказаних вище (витяг з ЄРДР від 15.10.2020 а.п. 5).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.п. 1,4 ч. 2 ст. 167 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або ) зберегли його сліди; що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, для забезпечення цивільного позову,можливої конфіскації, тощо.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення,відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що в рамках кримінального провадження 25.02.2021 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно Інформаційної довідки з реєстру прав на нерухоме майно на праві власності належить ОСОБА_4 , проведений обшук, під час якого виявлено та вилучено на мобільний телефон HUAWEI ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою Київстар № НОМЕР_2 та ВФ Україна № НОМЕР_3 , які належать ОСОБА_4 .

Постановою слідчого від 26.02.2021 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами.

Слідчим суддею зазначається, що накладення арешту є ефективним і виконає функції збереження речових доказів, оскільки по своїй суті речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети та документи, що були об`єктом кримінально протиправних дій та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Враховуючи викладене, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчим суддею враховується, що є розумні підстави вважати про можливість використання вказаного у клопотанні майна, як доказу у даному кримінальному провадженні, те, що воно має істотне значення для даного кримінального провадження, а відомості, яке воно містить можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати, з метою забезпечення швидкого, повного розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та доведеним, а тому його необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст.170-173, 369-372 КПК України,

постановив :

клопотання слідчого відділу СУ ГУ Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000352 від 15.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучене в ході проведення обшуку 25.02.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон HUAWEI ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-карткою Київстар № НОМЕР_2 та ВФ Україна № НОМЕР_3 .

Заборонити власнику використовувати та розпоряджатися вищевказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_15 Льон