Номер провадження: 11-кп/813/907/21
Номер справи місцевого суду: 504/3669/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2021 року м. Одеса

Одеській апеляційний в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області, від 21.10.2020 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Собківка Уманського району Черкаської області, громадянина України, освіта неповна середня, офіційно непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0000950, внесеному до ЄРДР25.08.2019 року,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскарженим вироком ОСОБА_7 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і йому було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» стосовно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 визначено обчислювати з дня його фактичного затримання - з 21 жовтня 2020 року.

Речові докази по справі, а саме: мобільний телефон Sony Xperia FЗ112, який повернутий потерпілому ОСОБА_9 під зберігальну розписку вважати повернутим власнику.

Відповідно до оскарженого вироку, 24 серпня 2019 року, приблизно о 07 годині у ОСОБА_7 , який має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, під час перебування на території наметового містечка «Казкове містечко» в межах Чорноморської сільської ради Лиманського району Одеської області, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи повторно, умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, шляхом вільного доступу, викрав з намету мобільний телефон Sony Xperia FЗ112, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 гривень, після чого з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Обвинувачений ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій не оспорюює фактичні обставини вчинення злочину, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини і правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185 КК України, вказує на те, що призначене покарання є надто суворим, зауважує, що до обставин, які пом`якшують покарання необхідно віднести також щире зізнання і відшкодування збитків, звертає увагу на те, що прокурор просив застосувати положення ст. 75 КК України при призначенні йому покарання.

За таких обставин, ОСОБА_7 просить змінити оскаржений вирок Комінтернівського районного суду Одеської області, від 21.10.2020 року і звільнити його від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з випробовуванням із призначенням іспитового строку.

Позиції учасників судового розгляду
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений і захисник підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі і просили її задовольнити.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржений вирок без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційним судом не встановлено обставин, які дають підстави вийти за межі апеляційної скарги, в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що при призначенні покарання суд першої інстанції не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини і призначив надто суворе покарання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 50 і 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Як вбачається з оскарженого вироку суду першої інстанції, при призначенні ОСОБА_7 покарання, врахував характер і ступінь небезпеки вчиненого правопорушення особу ОСОБА_7 , в тому числі матеріали досудової доповіді.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно з положеннями ст. 66 КК України, судом першої інстанції було визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом першої інстанції не встановлено.

Доводи обвинуваченого відносно того, що ним було відшкодована завдана шкода апеляційний суд приймає до уваги, разом з тим зауважує, що вказана обставина не є безумовною підставою для застосування менш суворого покарання.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції, при призначенні обвинуваченому покарання, врахував ті обставини, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, вчинив інкримінований злочин, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, неодружений, офіційно не працевлаштований, не має утриманців.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги досудову доповідь, з якої вбачається, що обвинувачений не має паспорта, протягом останніх 10 років місце його перебування невідоме, у вирішенні проблем використовує неадекватні стратегії, а його виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливе без нагляду і контролю в умовах ізоляції ( а.к.п. 62-63).

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні, від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, відомості про особу обвинуваченого, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому були прийняті до уваги всі дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також враховані обставини кримінального провадження в їх сукупності.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням, на підставі ст. 75 КК України, не здатне забезпечити перевиховання і виправлення обвинуваченого.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, яке в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину та особі обвинуваченого, підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням відсутні, тому суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарги обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 370, 372, 376, 404, 405, 407, 419, 532КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області, від 21.10.2020 року яким ОСОБА_7 , визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000950, внесеному до ЄРДР25.08.2019 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4