Справа № 362/1057/21
Провадження № 1-кс/362/238/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2021 року слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області Заступника начальника СВ відділу № 1 Обухівського РУГУНП України в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

в с т а н о в и в :

До Васильківського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий Заступник начальника СВ відділу № 1 Обухівського РУГУНП України в Київській області майор поліції ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на:

- Монітори в кількості 9 штук,
- Системні блоки в кількості 12 штук,
-- клавіатура в кількості 15 штук,
- Комп`ютерні мишки в кількості 36 штук.
Клопотання мотивовано наступним.

Слідчим відділом Васильківського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000092 від 11.01.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.
11.01.2020 року до ЧЧ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від працівника управління внутрішньої безпеки в Київській області про те, що на території Васильківського району та в м. Васильків невідомі особи здійснюють зайняття гральним бізнесом ( ІТС ІПНПУ №521 від 11.01.2020).
В подальшому, 12.01.2021 до ЧЧ Васильківського ВПГУНП в Київській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 працюють ігрові автомати.
19 лютого 2021 року в період часу з 23 години 29 хвилин по 00 годину 24 хвилини слідчим слідчого відділу № 1 Обухівського РУ ГУНП України в Київській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , проведено невідкладний обшук приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі частини 3 статті 233 КПК України, а саме пов`язаного із врятуванням майна та збереження речових доказів, що здійснено з метою викриття осіб в злочинній діяльності, а також виконання вимог допустимості доказів отриманих у кримінальному провадженні в ході проведеного обшуку, під час якого було виявлено та вилучено вищезазначене майно.
Таким чином з метою збереження від знищення чи спотворення речових доказів на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на вилучені в ході проведення ОМП речі.

Заслухавши слідчого, який підтримав клопотання, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України). При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Підстави та порядок накладення арешту його скасування під час кримінального провадження регулюються главою 17 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Однак, в порушення вимог КПК України, слідчим не зазначено доказів, що майно, на яке просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном, не додає до матеріалів клопотання відповідного процесуального документу на підтвердження вилучення вказаного майна, зокрема в клопотанні відсутня ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук, крім того, слідчий в судовому засіданні не навів достатніх доказів про необхідність невідкладного обшуку.

Також, в порушення вимог частини другої статті 171 КПК України у клопотанні не зазначено підстави і мету, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно є необгрунтованим та в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1