УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2021 року м. Володимир-Волинський
Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000176 від 19 березня 2021 року,-
ВСТАНОВИВ:
25 червня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000176, внесеного до ЄРДР 19 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.
У скарзі покликається на те, що розслідування в даній справі проведено не повно та не об`єктивно. Висновки слідчого в оскаржуваній постанові ґрунтуються на неперевірених показаннях одного свідка, який має безпосереднє відношення до вчиненого кримінального правопорушення. Неодноразово заявляв клопотання про проведення слідчих дій, проте відповіді від слідчого про їх задоволення не отримував, а тому бездіяльність слідчого оскаржував до слідчого судді, і його скарги були задоволені. Отже, розслідування у справі проведене не повно, а постанова слідчого є незаконною, оскільки не відповідає вимогам КПК України.
В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою скаргу, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.
Слідчий, постанова якої оскаржується, в судовому засіданні скаргу заперечила. Вказала на повноту досудового розслідування.
Заслухавши доводи скаржника та слідчого, перевіривши матеріали скарги та витребуваного кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Витребувані судом матеріали кримінального провадження № 0000176 не містять доказів про вручення ОСОБА_3 оскаржуваної постанови від 30 квітня 2021 року, відтак у суду відсутні будь-які підстави стверджувати про пропущення ним строку, визначеного ч.1 ст.304 КПК України, у зв`язку з чим суд провів розгляд скарги по суті.
У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, та інші.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках,- на потерпілого.
За змістом ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих дій і негласних слідчих дій, витребування й отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових і фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У відповідності до ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі ч.2 ст.84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Положеннями ст.86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Слідчий суддя також враховує, що у силу ст.110 КПК України, постанова слідчого має містити відомості про зміст обставин, які є підставою для її прийняття, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.
Таким чином, законним процесуальне рішення у кримінальному провадженні може визнаватись лише у разі його відповідності вищевказаним положенням закону.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, його було внесено до ЄРДР 19 березня 2021 року з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.140 КК України за матеріалами правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень. ОСОБА_3 має процесуальний статус потерпілого.
У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 повідомляв про невиконання або неналежне виконання медичними працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило ІНФОРМАЦІЯ_2 смерть його матері ОСОБА_5 .
За матеріалами справи під час розслідування кримінального провадження слідчим проведено допит свідка ОСОБА_6 , - раніше лікаря Володимир-Волинського ТМО, який вказав, що не пригадує події лікування ОСОБА_5 двадцятирічної давності, ОСОБА_7 - медика-статиста ІНФОРМАЦІЯ_1 про обставини затоплення архівного приміщення та знищення медичної документації, отримано інформацію із ІНФОРМАЦІЯ_1 про неможливість надання медичної документації у зв`язку із її знищенням. Інших слідчих дій у справі не виконано.
Постановою слідчого від 02 квітня 2021 року було задоволене клопотання потерпілого ОСОБА_3 про проведення комплексу слідчих дій від 02 квітня 2021 року, яке складається із 26 пунктів, однак дані слідчі дії у справі виконаними не були.
Ухвалами слідчого судді Володимир-Волинського міського суду неодноразово розглядались скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з приводу не проведення слідчих дій за його клопотаннями, і дані скарги були задоволені.
Незважаючи на це, слідчий за клопотаннями потерпілого ОСОБА_3 слідчих дій не провела, за результатами їх проведення висновків в оскаржуваній постанові не зробила.
Постановою слідчого від 30 квітня 2021 року кримінальне провадження № 0000176 було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України в діях лікарів Володимир-Волинської ЦРЛ та ОСОБА_6 . Підставою для закриття кримінального провадження слідчий визначила неможливість здобуття доказів для встановлення причин смерті ОСОБА_5 .
Вичерпний перелік одинадцяти підстав закриття кримінального провадження передбачено у ч.1 ст.284 КПК України.
Зокрема, відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
В цьому пункті зазначені випадки, коли встановлено, що діяння, з приводу якого може здійснюватися кримінальне провадження, дійсно було вчинено, однак не містить усіх ознак складу кримінального правопорушення.
Не здобуття слідчим (дізнавачем) доказів у підтвердження наявності складу правопорушення не може вважатись відсутністю складу кримінального правопорушення, а лише свідчить про неповноту досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Для прийняття законного рішення про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий (дізнавач) повинен провести повне розслідування, здобути та перевірити наявні докази, на підставі яких встановити відсутність складу кримінального правопорушення та у відповідності до вимог ст.110 КПК України належним чином мотивувати свої висновки у постанові про закриття кримінального провадження.
Надання вказівок щодо виконання/невиконання певних слідчих (процесуальних) дій віднесений КПК України до компетенції начальника органу дізнання та прокурора. Разом з тим сторона кримінального провадження, зокрема потерпілий, вправі подавати клопотання про проведення інших слідчих (процесуальних) дій, відмова в задоволенні яких може бути оскаржена до суду.
В даному випадку клопотання потерпілого про проведення слідчих дій було задоволено, однак такі слідчі дії у повному обсязі проведеними не були.
Закриття кримінального провадження без проведення в ньому досудового розслідування, посилання в процесуальному документі на обставини, які підлягали з`ясуванню, однак встановленими не були, є неприпустимим, суперечать завданням кримінального провадження.
Таким чином, при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження № 0000176, слідчий допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю щодо дотримання законності під час досудового розслідування.
Вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000176, постанову про закриття кримінального провадження в ньому, слідчий суддя прийшов до висновків про необхідність скасування даної постанови, оскільки вона не відповідає вимогам вищевказаних законодавчих положень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 26, 303, 305-307 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Володимир-Волинського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000176, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст складено 05 липня 2021 року.

Слідчий суддя (підпис)

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Володимир-Волинського міського суду ОСОБА_1