Справа № 944/2066/21
Провадження №1-кп/944/870/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.06.2021 м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду, у м.Яворові, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 26.02.2021 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Шкло Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 25 листопада 2020 року о 14 год. 00 хв., усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись дсутністю сторонніх осіб, шляхом зриву скоби, до якої кріпився навісний замок вхідних дверей, проник в приміщення Шклівської дільниці ветеринарної медицини Яворівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав дві металеві медичні шафи вартістю 835 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши Яворівській районній державній лікарні ветеринарної медицини майнової шкоди на вищезазначену суму.
27 листопада 2020 року о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись прямим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, шляхом віджиму скоби, до якої кріпився навісний замок вхідних дверей, повторно проник в приміщення Шклівської дільниці ветеринарної медицини Яворівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав металевий сейф вартістю 787 гривень 50 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втік та в подальшому розпорядився викраденим навласний розсуд, заподіявши Яворівській районній державній лікарні ветеринарної медицини майнової шкоди на вищезазначену суму.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в приміщення та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням в приміщення.
ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав та пояснив, що дійсно 25.11.2020 року та 27.11.2020 року проник в приміщення Шклівської дільниці ветеринарної медицини Яворівської районної державної лікарні ветеринарної медицини, звідки викрав дві металеві шафи та металевий сейф.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в приміщення та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням в приміщення, тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України.
Прокурор Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 21 квітня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст.468, 472 КПК України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначених кримінальних правопорушеннях та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст.75 КК України зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просить вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просить її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Представник потерпілого ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості, а також подав до суду заяву у якій просить розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі.
Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Згідно із ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.3 ст.185 КК України.
Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч.4 ст.469 КПК України, надав свою згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні з обвинуваченим ОСОБА_4 .
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що укладена 21.04.2021 року між прокурором та підозрюваним угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Водночас, суд, беручи до уваги наведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст.75 Кримінального кодексу України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік , із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
В підготовчому судовому засіданні прокурор долучила копію постанови слідчого СВ Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_7 від 26.02.2021 року, якою дві металеві шафи для інструментів марки MD2 та металевий сейф на два відділення визнано речовими доказами.
Відповідно до ч.ч.1, 9 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Зважаючи на викладене, суд вважає, що речові докази - дві металеві шафи для інструментів марки MD2 та металевий сейф на два відділення слід залишити законному володільцю ОСОБА_6 .
У кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати у розмірі 1634 грн 50 коп, що підтверджується довідкою Львівського НДЕКЦ МВС України про витрати на проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/114-21/3412-ТВ від 15.03.2021 року.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 1634 грн 50 коп.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 314, 473-475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
затвердити угоду про визнання винуватості від 21 квітня 2021 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 від 26.02.2021 року, між підозрюваним ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором Яворівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 1634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) гривень 50 копійок.
Речові докази - дві металеві шафи для інструментів марки MD2 та металевий сейф на два відділення - залишити законному володільцю ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1