Справа № 453/898/21
№ провадження 1-кп/453/130/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , у листопаді 2017 року на земельній ділянці, якою користується з 2016 року загальною площею 0,30 га, що знаходиться біля земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:0065, за адресою: с. Дубина Стрийського району Львівської області та належить до земель запасу сільської ради і відповідно до ст. 19 Земельного Кодексу України відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, якому рішенням Верхньосиньовиненської селищної ради Стрийського району Львівської області №255 від 22.20.2020 року надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в порушення вимог п.п. 1,2 ст. 20 Земельного кодексу України, не ініціюючи перед відповідними органами питання зміни цільового призначення, не маючи затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, спеціального дозволу на зняття та перенесення грунтового покриву, без зміни цільового призначення земельної ділянки та переведення її в землі водного фонду, діючи умисно, протиправно, достовірно знаючи про вид цільового призначення вказаної земельної ділянки, здійснив зняття грунтового покриву та незаконно облаштував на частині такої штучну водойму (ставок) розмірами 16,5х32 м, яку використовує по даний час для власних потреб.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України, тобто у безгосподарському використанні земель, що спричинило виведення землі із сільськогосподарського обороту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке мотивує тим, що згідно обвинувального акту, інкриміноване йому діяння, вчинив у листопаді 2017 року року, а тому на даний час спливли строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та не заперечувала, щодо задоволення такого.

Суд, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання обвинуваченого, а також матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч.2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З системного аналізу норм процесуального законодавства вбачається, що суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття справи за такою підставою, у разі згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності і виконати вимоги, передбачені статтями 284-288, 314, 315 КПК України.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям провадження у справі як під час підготовчого судового засідання, так і під час розгляду справи по суті в загальному порядку, керуючись статтями 12, 49 КК України.

Стаття 49 КК України обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений кримінальним законом певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції.

Передбачений ст. 49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України.

Так, згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , в листопаді 2017 року року вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 254 КК України, до кримінальної відповідальності за вчинення інших злочинів не притягувався, від явки до органів слідства, прокуратури та суду не ухилявся, а строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не зупинявся і не переривався, обвинувачений не заперечує проти застосування до нього інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, юридичні наслідки такого закриття йому зрозумілі і він із ними погоджується.

Окрім цього, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 254 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку, отже строк давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України складає три роки.

На момент розгляду справи в суді вказаний строк минув. Таким чином, у суду наявні всі підстави для задоволення клопотання обвинуваченого та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Речові докази у справі відсутні.

Питання щодо стягнення витрат на залучення експерта чи інших судових витрат при закритті кримінального провадження не вирішується.
Керуючись ст. ст., 284, 288, 314-316, 369-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення у листопаді 2017 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошувався 05.07.2021 року.

Суддя