Справа № 592/9364/21
Провадження № 1-кп/592/492/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000500 від 17.02.2019 по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Сироватка, Сумської області, Сумського району, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
14.05.2003 Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.69, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
16.07.2007 Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277, ч.1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
16.10.2009 Сумським районним судом Сумської області за ст.395 КК України до 4 місяців арешту:
02.04.2010 Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;
15.04.2014 Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.297, ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
03.02.2012 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт;
09.04.2014 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.1 ст.309 КК України до штрафу 1000 грн.,
29.06.2016 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.186, ст.69, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
22.04.2019 Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Путивль, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:
29.07.2009 Конотопським районним судом Сумської області за ст.198, ч.4 ст.296, ст.69, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі:
14.05.2014 Конотопським районним судом Сумської області за ч.1 ст.289, ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі:
16.05.2016 Путивльським районним судом Сумської області за ч.1 ст.185, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
05.07.2018 Конотопським районним судом Сумської області за ч. 1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі;
06.02.2019 Конотопським районним судом Сумської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 342, ч.2 ст.345 КК України,

установив:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.02.2019 року о 08 год. черговий помічник начальника державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 , старший оперуповноважений оперативного відділу державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , молодший інспектор 1-ї категорії відділу режиму та охорони державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_12 , а також інші співробітники, які відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, так як до працівників правоохоронних органів відносяться працівники установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, пройшовши інструктаж про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю заступили на чергування по охороні та нагляду за ув`язненими ДУ «Сумський слідчий ізолятор», який розташований за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий,19 і у цей ж день керівництвом установи було прийнято рішення згідно «Інструкції із забезпеченням режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах ДКВС України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №21/5 від 19.03.2015 року про проведення позапланового обшуку камери режимного корпусу №29 та осіб, які в ній знаходяться, з метою перевірки інформації про зберігання заборонених предметів.
Знаходячись в приміщенні камери режимного корпусу №29 державної установи «Сумського слідчого ізолятора» у форменому одязі та виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який проводив відео-фіксацію на відео-реєстратор, в присутності ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , повідомили ув`язненим, що вони мають право забрати свої речі та вийти з камери до загального коридору, так як буде проводитись обшук у камері, на що усі присутні ув`язнені даної камери у грубій та категорічній формі відмовились виконувати вимогу працівників слідчого ізолятору та вийти з камери, а ув`язнений ОСОБА_17 повідомив, що ніхто з камери не вийде та щоб працівники СІЗО забирались геть. Після цього ув`язнених було попереджено, що у разі не виконання законних вимог представників адміністрації установи відносно них будуть застосовані засоби фізичного впливу та спеціальні засоби. Одним із підбурювачів ув`язнених камери №29 був ув`язнений ОСОБА_18 , який поводився нахабно, висловлювався нецензурними словами в бік працівників слідчого ізолятора, показував непристойні жести на руках, розмовляв у грубій формі та підійшовши до дверей камери намагався їх зачинити з метою перешкоди виходи з неї працівниками установи. У цей час ув`язненні камери №29 у кількості 4 осіб кулаками рук почали наносити удари працівникам слідчого ізолятору у різні частини тіла.
17.02.2019 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_19 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на побиття та умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівникам слідчого ізолятора, притримуючи за одяг в районі грудей наніс не менше п`яти ударів кулаком руки у ліву частину голови та в обличчя ОСОБА_11 , завдавши останньому фізичного болю.
Крім того, ОСОБА_19 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на побиття та умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівникові державної установи «Сумський слідчий ізолятор» у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків, наніс один удар кулаком правої руки в праве вухо ОСОБА_10 , чим спричини останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді забою синця правої ушної раковини. Не зупиняючись ОСОБА_19 продовжив наносити побої ОСОБА_10 у виді нанесення кулаками правої та лівої ріки почергово по голові в кількості не менше п`яти ударів.
У цей час ОСОБА_12 проводив відео-фіксацію всього, що відбувалось в камері №29 державної установи « Сумський слідчий ізолятор», і ОСОБА_19 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на умисне заподіяння шкоди працівникові державної установи «Сумській слідчий ізолятор» намагався вибити відео-реєстратор з рук останнього. ОСОБА_19 почергово кулаком правої та лівої руки наніс два удари в обличчя, а саме: в праву скуло вискову сторону обличчя та в ніс ОСОБА_12 , з якого пішла кров.
Діяння, інкриміноване ОСОБА_19 кваліфіковане за ч.2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків і за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, побоїв у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.
ОСОБА_20 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
17.02.2019 року о 08 год. черговий помічник начальника державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 , старший оперуповноважений оперативного відділу державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , молодший інспектор 1-ї категорії відділу режиму та охорони державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_12 , а також інші співробітники, які відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, так як до працівників правоохоронних органів відносяться працівники установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, пройшовши інструктаж про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю заступили на чергування по охороні та нагляду за ув`язненими ДУ «Сумський слідчий ізолятор», який розташований за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий,19 і у цей ж день керівництвом установи було прийнято рішення згідно «Інструкції із забезпеченням режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах ДКВС України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №21/5 від 19.03.2015 року про проведення позапланового обшуку камери режимного корпусу №29 та осіб, які в ній знаходяться, з метою перевірки інформації про зберігання заборонених предметів.
Знаходячись в приміщенні камери режимного корпусу №29 державної установи «Сумського слідчого ізолятора» у форменому одязі та виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який проводив відео-фіксацію на відео-реєстратор, в присутності ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , повідомили ув`язненим, що вони мають право забрати свої речі та вийти з камери до загального коридору, так як буде проводитись обшук у камері, на що усі присутні ув`язнені даної камери у грубій та категорічній формі відмовились виконувати вимогу працівників слідчого ізолятору та вийти з камери, а ув`язнений ОСОБА_17 повідомив, що ніхто з камери не вийде та щоб працівники СІЗО забирались геть. Після цього ув`язнених було попереджено, що у разі не виконання законних вимог представників адміністрації установи відносно них будуть застосовані засоби фізичного впливу та спеціальні засоби. Одним із підбурювачів ув`язнених камери №29 був ув`язнений ОСОБА_18 , який поводився нахабно, висловлювався нецензурними словами в бік працівників слідчого ізолятора, показував непристойні жести на руках, розмовляв у грубій формі та підійшовши до дверей камери намагався їх зачинити з метою перешкоди виходи з неї працівниками установи. У цей час ув`язненні камери №29 у кількості 4 осіб кулаками рук почали наносити удари працівникам слідчого ізолятору у різні частини тіла.
17.02.2019 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_20 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на побиття та умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівникам слідчого ізолятора, наніс почергово не менше трьох ударів кулаком правої та лівої руки по голові ОСОБА_10 , завдавши останньому фізичною болю.
Діяння, інкриміноване ОСОБА_20 кваліфіковане за ч.2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків і за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, побоїв у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.
Встановлено, що ОСОБА_21 вчинив умисні кримінальні правопорушення у сфері злочинів проти авторитету органів державної влади за наступних обставин.
17.02.2019 року о 08 год. черговий помічник начальника державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_10 , старший оперуповноважений оперативного відділу державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_11 , молодший інспектор 1-ї категорії відділу режиму та охорони державної установи «Сумський слідчий ізолятор» ОСОБА_12 , а також інші співробітники, які відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, так як до працівників правоохоронних органів відносяться працівники установ виконання покарань та слідчих ізоляторів, пройшовши інструктаж про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю заступили на чергування по охороні та нагляду за ув`язненими ДУ «Сумський слідчий ізолятор», який розташований за адресою: м. Суми, проїзд Гайовий,19 і у цей ж день керівництвом установи було прийнято рішення згідно «Інструкції із забезпеченням режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах ДКВС України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №21/5 від 19.03.2015 року про проведення позапланового обшуку камери режимного корпусу №29 та осіб, які в ній знаходяться, з метою перевірки інформації про зберігання заборонених предметів.
Знаходячись в приміщенні камери режимного корпусу №29 державної установи «Сумського слідчого ізолятора» у форменому одязі та виконуючи свої службові обов`язки, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , який проводив відео-фіксацію на відео-реєстратор, в присутності ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , повідомили ув`язненим, що вони мають право забрати свої речі та вийти з камери до загального коридору, так як буде проводитись обшук у камері, на що усі присутні ув`язнені даної камери у грубій та категорічній формі відмовились виконувати вимогу працівників слідчого ізолятору та вийти з камери, а ув`язнений ОСОБА_17 повідомив, що ніхто з камери не вийде та щоб працівники СІЗО забирались геть. Після цього ув`язнених було попереджено, що у разі не виконання законних вимог представників адміністрації установи відносно них будуть застосовані засоби фізичного впливу та спеціальні засоби. Одним із підбурювачів ув`язнених камери №29 був ув`язнений ОСОБА_18 , який поводився нахабно, висловлювався нецензурними словами в бік працівників слідчого ізолятора, показував непристойні жести на руках, розмовляв у грубій формі та підійшовши до дверей камери намагався їх зачинити з метою перешкоди виходи з неї працівниками установи. У цей час ув`язненні камери №29 у кількості 4 осіб кулаками рук почали наносити удари працівникам слідчого ізолятору у різні частини тіла.
17.02.2019 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_21 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, тобто діючи з прямим умислом, спрямованим на побиття та умисне заподіяння тілесних ушкоджень працівникам слідчого ізолятора, наніс почергово не менше трьох ударів кулаком правої та лівої руки по голові ОСОБА_10 , завдавши останньому фізичною болю.
Діяння, інкриміноване ОСОБА_21 кваліфіковане за ч.2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків і за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, побоїв у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.
Під час судового розслідування 15.06.2021 року між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № ЄРДР 0000500 від 17.02.2019 року (з однієї сторони) та обвинуваченим ОСОБА_19 (з іншої сторони) укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони дійшли згоди щодо визнання неправомірності вчиненого та беззастережного визнання винуватості ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, прийняття підозрюваним (обвинуваченим) на себе зобов`язання відшкодувати матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням (спільно з ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у рівних частинах). Також сторонами було узгоджено, що підозрюваний (обвинувачений) має понести покарання за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. Угоду було укладено в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 .
Потерпілі - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у судовому засіданні надали свою згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості. Інших потерпілих у кримінальному провадженні не встановлено.
Під час судового розслідування 15.06.2021 року між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № ЄРДР 0000500 від 17.02.2019 року (з однієї сторони) та обвинуваченим ОСОБА_20 (з іншої сторони) укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони дійшли згоди щодо визнання неправомірності вчиненого та беззастережного визнання винуватості ОСОБА_20 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, прийняття обвинуваченим на себе зобов`язання відшкодувати матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням (спільно з ОСОБА_19 , та ОСОБА_21 у рівних частинах). Також сторонами було узгоджено, що підозрюваний (обвинувачений) має понести покарання за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_20 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців. Угоду було укладено в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 . У зв`язку з тим, що ОСОБА_20 на момент вчинення правопорушень відбував покарання та знаходився в Державній установі «Сумській слідчий ізолятор», але при затвердженні угоди був звільнений 01.06.2020 по відбуттю покарання, а тому відсутня невідбута частина покарання для приєднання до покарання за новим вироком, а тому новий вирок виконується окремо.
Потерпілий - ОСОБА_10 у судовому засіданні надав свою згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості. Інших потерпілих у кримінальному провадженні не встановлено.
Під час судового розслідування 15.06.2021 року між прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні № ЄРДР 00005000 від 17.02.2019 року (з однієї сторони) та обвинуваченим ОСОБА_21 (з іншої сторони) укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони дійшли згоди щодо визнання неправомірності вчиненого та беззастережного визнання винуватості ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.2 ст.345 КК України, прийняття підозрюваним (обвинуваченим) на себе зобов`язання відшкодувати матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням (спільно з ОСОБА_20 та ОСОБА_19 у рівних частинах). Також сторонами було узгоджено, що обвинувачений має понести покарання за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2019 і остаточно призначити покарання 1 рік 2 місяця позбавлення волі. Угоду було укладено в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 .
Потерпілий - ОСОБА_10 , у судовому засіданні надав свою згоду на укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості. Інших потерпілих у кримінальному провадженні не встановлено.
Судом обвинуваченим ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 з достатньою повнотою роз`яснені наслідки укладення зазначених угод.
Згідно зі ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду; якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Як зазначено у п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04.11.1950 рік), ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розглядаючи питання щодо затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:
1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;
3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, ч.2 ст.345 КК України які згідно зі ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів.
У кримінальному провадженні № ЄРДР 0000500 від 17.02.2019 року були визнані потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які надали свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими.
Судом у судовому засіданні встановлено, що обвинувачені ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України,та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Вид та міра покарання у виді позбавлення волі, передбачені санкціями ч. 2 ст.342, ч.2 ст.345 КК України, на які обвинувачені погоджуються, обрано із урахуванням загальних засад призначення покарань, встановлених ст. ст. 65-67 КК України.
Суд переконався у добровільному укладенні сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді, а також у тому що сторонам угоди зрозумілі наслідки укладання угоди, передбачені КПК України.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених ч. 7 ст. 474 КПК України.
Згідно з ч 6 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або при визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання ОСОБА_19 своєї винуватості та призначення йому узгодженої міри покарання за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.
За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання ОСОБА_20 своєї винуватості та призначення за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_20 від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців.
Також призначаючи покарання суд враховує, що ОСОБА_20 був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 01.06.2019 за ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, тому до покарання, призначеного за новим вироком, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 71 КК України підлягає частковому приєднанню не відбута частина покарання за попереднім вироком у виді 1 року позбавлення волі. Оскільки на час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_22 відбув увесь строк покарання у виді 4 років позбавлення волі і 01.06.2021 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю цього строку покарання, тому на даний час він вважається таким, що повністю відбув покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2019 у виді 4 років позбавлення волі.
За наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання ОСОБА_21 своєї винуватості та призначення за ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2019 року і остаточно призначити покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.
Потерпілими у кримінальному провадженні визнані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які з цивільними позовами у кримінальному провадженні до обвинувачених заявлено не було.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_19 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, під час судового засідання клопотання про обрання такого заходу від сторони обвинувачення до суду не надходило.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_20 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, під час судового засідання клопотання про обрання такого заходу від сторони обвинувачення до суду не надходило.
Відносно обвинуваченого ОСОБА_21 на досудовому розслідуванні запобіжний захід не обирався, під час судового засідання клопотання про обрання такого заходу від сторони обвинувачення до суду не надходило.
Керуючись ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_19 за участю захисника ОСОБА_6 .
Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 342 КК України, ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання: ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року2 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.
До вступу вироку у законну силу запобіжний захід не обирати.
Строк відбуття покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання .
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_23 за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати винуватим ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 342 КК України, ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання: ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.04.2019, яким ОСОБА_20 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та відбувший міру покарання повністю 01.06.2021 року та даний вирок, яким засуджено за ч.2 ст.342 та ч.2 ст. 345, 70 КК України до остаточного покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік 6 місяців та виконувати самостійно.
Відповідно до статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_20 :
Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи, навчання.
Вирок Ковпаківського районного суду Сумської області від 22.04.2019, яким ОСОБА_20 засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст. 70 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки вважати виконаним повністю в частині відбуття покарання у виді позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_20 не обирався.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 червня 2021 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_24 за участю захисника ОСОБА_4 .
Визнати винуватим ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченню за ч. 2 ст. 342 КК України, ч.2 ст.345 КК України і призначити йому покарання: ч.2 ст.342 КК України у виді 1 року позбавлення волі і за ч.2 ст.345 КК України у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06.02.2019 за ч.3 ст. 186 КК України і остаточно призначити ОСОБА_21 покарання у виді одного року 2 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з 02.08.2021 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_21 не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд міста Суми шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1