Справа № 488/2931/21
Провадження № 1-кп/488/382/21
У Х В А Л А
про призначення судового розгляду

12.08.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суду м. Миколаєва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
в ході підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні що внесене до ЄРДР за №0000418 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марибор Республіка Словенія, громадянина Республіки Словенія, із неповною загальною середньою освітою, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Вище вказаний обвинувальний акт надійшов до Корабельного районного суду м. Миколаєва 09 серпня 2021 р., який за наслідками автоматизованого розподілу визначено для розгляду судді ОСОБА_1 .
Наступного дня вирішене питання про признання у справі підготовчого судового засідання, в ході якого прокурор, обвинувачений, його захисник та потерпілий вважали за можливе призначити у справі судовий розгляд .
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що перешкод для призначення судового розгляду за результатами підготовчого судового засідання не встановлено.

Підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 2 статті 314 КПК України відсутні.

Судове засідання підлягає проведенню у відкритій формі.
При цьому обвинуваченому роз`яснено право на колегіальний розгляд справи, однак останній бажав щоб розгляд справи здійснювався суддею однособово.
У підготовчому судовому засіданні прокурором також заявлене клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому цього виду запобіжного заходу.

Так, прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, мають ризики переховування ОСОБА_5 від суду, адже останній є громадянином іншої держави, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків, тому, усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєне, може переховуватись від суду. Окрім цього зазначала, що в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення ч.2 ст.189 КК України, в межах якого останньому було обрано запобіжних захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Також прокурор заявляє про існування ризику незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілого та свідків з метою зміни показів останнім на користь обвинуваченого.

Посилається також прокурор і на існування таких ризиків як можливість вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, а також можливість знищення чи приховування ним, або спотворення речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи, що до теперішнього часу не встановлено місце знаходження знаряддя злочину, а також інших предметів одягу, в яких ОСОБА_8 . Був одягнений на момент вчинення злочину та в подальшому сховав вказані предмети.

При цьому, прокурор вважає, що інші запобіжні заходи не зможуть запобігти заявленим ризикам.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений та його захисник проти даного клопотання заперечували як безпідставного, вважали заявлені ризики недоведеними, просили обрати міру обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із цілодобовим контролем за місцем його постійного проживання, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 .
Вирішуючи питання щодо вказаного клопотання, суд виходить з такого.
Відповідно до приписів ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Вислухавши доводи прокурора, думку учасників кримінального провадження з приводу вказаного клопотання прокурора, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 131 КПК Україхни заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права та свободи підозрюваного має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним КПК України конкретним підставам і меті), що незважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною другою вказаної статті визначено обставини, за яких до особи може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, зокрема, згідно п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України, такий запобіжний захід може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до частини 1 статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення щодо міри запобіжного заходу, суд керується такими мотивами.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. При цьому, згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується у насильницькому злочині, зокрема закінченому замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_7 , тобто скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя людини.

Щодо обгрунтованості підозри, то підстав вважати, що орган досудового розслідування діяв у недобросовісний спосіб та, пред`являючи підозру обвинуваченому, не мав для того законних підстав, у суду на даний час немає. Питання щодо доведеності вини особи, на даній стадії судового провадження, не вирішується.
У разі доведеності вини обвинуваченого, покарання за такий злочин передбачається виключно у виді позбавлення волі, з урахуванням санкції ч.1 ст.115 КК України та положень ст.68 КК України, на строк від семи до десяти років позбавлення волі.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України).

При цьому, окрім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, під час розгляду вказаного клопотання встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не навчається, стабільного джерела доходів не має. Тобто чинники які б утримували обвинуваченого від переховування, не встановлені.

На даний час, в провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

При цьому, з пояснень самого ж ОСОБА_5 слідує, що Центральним районним судом м.Миколаєва 05.02.2021 року йому було обрано запобіжний захід у види цілодобового домашнього арешту, про що також зазначала прокурор.

За наведеного, враховуючи суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини, що останній обвинувачується також у вчиненні іншого злочину, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 є громадянином іншої держави, то суд приходить до переконання про доведеність ризику переховування обвинуваченого від суду.

Щодо ризику незаконного впливу на потерпілого та свідків, то, зважаючи на те, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, потерпілий та свідки ще не були допитані судом, не досліджені докази, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину із застосуванням ножа, суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику незаконного впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків з метою надання ними показів на його (обвинуваченого) користь.

Доводи захисника що обвинувачений не вдавався до будь-яких дій щодо впливу на потерпілого та свідків суд розцінює критично, адже згідно матеріалів клопотання вже 16.05.2021 року, тобто наступного дня після дати інкримінованого ОСОБА_5 діяння, останній був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Стосовно інших ризиків заявлених прокурором, зокрема таких як можливість вчинення ОСОБА_5 іншого злочину, то враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий, доказів щодо репутації останнього як особи схильної до вчинення протиправних дій суду не надано, а наявні кримінальні провадження щодо особи до доведення його вини, не є доказами можливого вчинення нового злочину, то такий ризик не є доведеним.
Щодо ризику знищення, приховування або спотворення речових доказів, то враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні вже завершене, то можливість віднайдення заявлених прокурором речей, вичерпана.
В той же час, з огляду на вище викладене, враховуючи доведеними прокурором такі ризики як переховування обвинуваченого від суду та можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, приймаючи до уваги, що наразі ОСОБА_5 обвинувачується також у вчиненні іншого злочину та у кримінальному провадженні щодо якого відносно ОСОБА_5 було обрано міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту Центральним районним судом м.Миколаєва 05.02.2021 року, при цьому, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні іншого злочину, що за версією обвинувачення вчинено ОСОБА_5 15.05.2021 р. поза межами місця його проживання, з чого суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведених прокурором ризиків, зокрема таких як переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого і свідків, є неможливим.
За такого, клопотання захисника та підозрюваного щодо обрання відносно обвинуваченого такої міри запобіжного заходу як домашній арешт не може бути задоволено.
Щодо строку такого запобіжного заходу, то з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення, обсяг доказів, заявлених відповідно до реєстру, що свідчить про необхідність більш тривалого часу для розгляду такої справи, то суд вважає необхідним визначити такий захід у максимально допустимому строку.
Оскільки кримінальне правопорушення було вчинене із застосуванням насильства, згідно даних обвинувального акту, суд, керуючись правом, наданим п.1 ч.4 ст.183 КПК України, не визначає заставу у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 183, 314-316, 315 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Корабельного районного суду м. Миколаєва.

Розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово, у відкритому судовому засіданні.

Обрати відносно ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 10 жовтня 2021 року включно.
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим який тримається під вартою у той же строк з дня отримання копії ухвали. Ухвала підлягає негайному виконанню, та її оскарження не зупиняє такого виконання.

Суддя ОСОБА_1