Справа № 580/85/19
Номер провадження 1-кс/950/92/21
У Х В А Л А
21 травня 2021 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000316 від 10 лютого 2021 року,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Лебединського районного суду із скаргою на постанову слідчого СВ ВП №3 (м. Лебедин) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 від 10 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0000316, мотивуючи свої вимоги тим, що зазначена постанова є незаконною з тих підстав, що є упередженою і незаконною, прийнятою з формальних підстав, за неповноти досудового розслідування, невідповідності висновків слідчого, викладеним у постанові фактичним обставинам справи, а також з порушенням вимог КПК України.

Заявник до судового засідання не з`явився, надіслав суду заяву, у якій попросив розглянути скаргу без його участі, вимоги скарги підтримав.

До судового засідання прокурор та представник сектору дізнання відділу поліції №3 (м. Лебедин) Сумського РВП ГУНП у Сумській області не з`явились, хоча про дату і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Ч. 3 ст. 306 КПК України передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності слідчого та прокурора.

Дослідивши матеріали за скаргою, вважаю, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом неодноразово випробовувались матеріали кримінального провадження, але в судові засідання призначені на 2 квітня 2021 року, 12 квітня 2021 року, 7 травня 2021 року та 21 травня 2021 року вони надані не були.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КПК, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення вказаної норми процесуального закону вказують на те, що слідчий, діючи в межах наданих йому повноважень, зобов`язаний вжити всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, у тому числі звернутися з клопотанням до суду щодо продовження строку досудового розслідування в установленому порядку у разі неможливості до закінчення цього строку провести усі слідчі та процесуальні дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, а у випадку проведення слідчим всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у разі встановлення відсутності, зокрема, складу злочину або виявлення інших підстав для закриття кримінального провадження прийняти відповідне рішення.

Закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності. Формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст. 219 КПК, за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим, оскільки на стадії правозастосування кримінального процесуального законодавства України (ст. 1) органом виконавчої влади через неналежне виконання своїх службових обов`язків нівелюються завдання (ст. 2) та загальні засади кримінального провадження (ст. 7). При цьому кримінальне провадження закривається у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру (абз. 2 п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК). Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить 12 місяців у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості (ч. 1 ст. 219 КПК).

За змістом ст. 110 КПК постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК. У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Однак вказані вище положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим не дотримані.

Зокрема, постанова не містить оцінки зібраних доказів під час проведення досудового розслідування, не наведено з послідовним викладом тих процесуальних рішень і дій, які б без сумніву підтверджували висновок слідчого про результати слідства та неможливість вручення підозри, як однієї з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ «розслідування повинно бути ефективним» і у справі «Аднаралов проти України» (Adnaralov v. Ukraine), заява № 10493/12) зазначив, що розслідування має бути ретельним. Це означає, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (також рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.). Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV) та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14.12.2000). Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді встановленню причин та винних осіб, є загрозою недотримання цього стандарту.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого СВ ВП №3 (м. Лебедин) ГУ НП в Сумській області ОСОБА_4 від 10 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження №0000316, скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до слідчого відділу поліції №3 (м. Лебедин) Сумського РВП ГУНП у Сумській області для досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1