Справа №212/6675/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000387 від 13.07.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, який не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, з професійно-технічною освітою, не працює, інвалідом не являється, раніше судимий: 10.08.2020 року Центрально-міським судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.06.2021 року приблизно о 14 год. 30 хв. в приміщенні кафе «Шашлична» за адресою: вул. Женевська 17-а в Покровському районі м. Кривого Рогу, виник словесний конфлікт між ОСОБА_4 та раніше йому знайомим ОСОБА_3 .

В цей же день та час, під час конфлікту ОСОБА_3 перебуваючи на вищезазначеній адресі, діючи умисно, з метою заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар правим кулаком в праву ділянку обличчя ОСОБА_4 , після чого, обидва вийшли з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на вулицю, де знаходячись поблизу кафе «Шашлична» за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 невстановленим слідством твердим тупим предметом з обмеженою травмуючою поверхневою, умисно наніс один удар в праву ділянку обличчя потерпілого ОСОБА_4 .

В результаті умисного нанесення ударів, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді перелому виличної дуги праворуч зі зміщенням, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 933-21 від 19.07.2021 року, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Положеннями ч.2 та 3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені підчас дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участю захисника ОСОБА_5 в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, він беззаперечно визнає; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

У вказаній заяві захисником ОСОБА_5 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження,суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок,передбачений ч.2 ст.125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення кримінального проступку ОСОБА_3 та кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України за ознаками: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, а також ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше судимий.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його щирого каяття, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також того, що він знов вчинив умисне кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні, яке відноситься до кримінальних проступків, суд у відповідності до вимог КК України та передбачених ним санкцій вважає, що призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК, а також призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.125 КК України, ніж обмеження волі, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_3 та запобігання нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання саме у виді обмеження волі в межах санкції статті кримінального закону. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як обмеження волі, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.

Суд також приймає до уваги, те, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення в період не відбутого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.08.2020 року, яким його засуджено за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, та на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням строком на 1 рік, та вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України та призначити остаточне покарання з урахуванням цього вироку.

Під час проведення досудового розслідування процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст.. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком від 10.08.2020 року Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з іспитовим строком на 1 рік, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та 3 місяці.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту виконання вироку.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_6