УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року місто Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна: адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000106 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою в порядку статті 303 КПК України на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій зазначає, що СУ ГУ ДФМ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

23.09.2020 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.09.2020 слідчим з ОВС слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп СУ ГУ ДФС у м. Києві за адресою: місто Київ, вулиця Андріївський узвіз, 2-б, кв.22, було проведено обшук, під час якого вилучено майно, зокрема грошові кошти, банківські картки ОСОБА_5 , дозволу на вилучення яких слідчим суддею надано не було, у зв`язку з чим вказане майно отримало статус тимчасово вилученого, арешт якого не здійснено, оскільки ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.10.2020 було відмовлено в частині арешту грошових коштів.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий за викликом в судове засідання не з`явився та про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Слідчий суддя, вислухавши адвоката, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положенням статті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню, а саме на досудовому провадженні, окрім іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна володільцем тимчасово вилученого майна.

В ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ ДФМ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000106 від 19.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

23.09.2020 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15.09.2020 слідчим з ОВС слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень транзитно-конвертаційних груп СУ ГУ ДФС у м. Києві за адресою: місто Київ, вулиця Андріївський узвіз, 2-б, кв.22, було проведено обшук, під час якого вилучено майно, зокрема грошові кошти, банківські картки ОСОБА_5 , дозволу на вилучення яких слідчим суддею надано не було.

Відомості про накладення арешту на вказане майно слідчому судді не надано.

В судовому засіданні також не підтверджено, що вилучені під час обшуку речі є засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення, пов`язаними з їх незаконним обігом та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування в даному кримінальному проваджені за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 212 КК України, предметом якого можуть бути грошові кошти, які підлягають сплаті як податки і збори (обов`язкові платежі), що входять в систему оподаткування і введені у встановленому законом порядку, а не грошові кошти фізичної особи та банківські картки.

Частиною 2 ст. 168 КПК України регламентовано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасово вилученого майна. Так, таке майна повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, якою передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено та у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України коли ухвала про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше 72 годин з дня надходження до суд у клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено, 4) у разі скасування арешту.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Зазначене у скарзі майно є тимчасово вилученим, оскільки в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку не зазначено індивідуально визначені ознаки майна, аналогічні тим, які вказуються у випадку його арешту судом, оскільки інакше буде порушено вимоги статті 41 Конституції України щодо недоторканості права власності та можливості обмеження цього права тільки за рішенням суду. Коли ж майно можна охарактеризувати лише родовими ознаками, то всі ці випадки стосуються майна, яке є предметом злочину або майна, одержаного внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що дозвіл в установленому порядку на вилучення грошових коштів ОСОБА_5 та його банківських карток, не надавався, арешт тимчасово вилученого майна у встановлений частиною п`ятою статті 171 КПК України строк не накладався, а відтак, зв`язку із викладеним вище, слідчий суддя дійшла висновку, що зазначене в скарзі майно має статус тимчасово вилученого майна та підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 167-169,171,173,303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого слідчого слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000106 від 19.02.2020, повернути ОСОБА_5 тимчасово вилучене під час проведення обшуку 23.09.2020 майно, а саме: банкноти номіналом 50 євро в кількості 603 купюри; банкноти номіналом 100 євро в кількості 24 купюри; банкноти номіналом 200 євро в кількості 10 купюр; банкноти номіналом 500 євро в кількості 3 купюри; банкноти номіналом 20 євро в кількості 2 купюри; банкноти номіналом 5 євро в кількості 1 купюра; банкноти номіналом 20 доларів США в кількості 2 купюри; банкноти номіналом 10 доларів США в кількості 1 купюра; банкноти номіналом 50 доларів США в кількості 2 купюри; банкноти номіналом 100 доларів США в кількості 508 купюр; банківські картки: «Приват Банк» № НОМЕР_1 , «Приват Банк» № НОМЕР_2 , «Credit dnepr bank» № НОМЕР_3 , «Приват Банк» № НОМЕР_4 , «Приват Банк» № НОМЕР_5 , «Приват Банк» ОСОБА_6 № НОМЕР_6 , «Приват Банк» НОМЕР_7 , «Приват Банк» НОМЕР_8 , «Приват Банк» 881389, ключ до рахунку НОМЕР_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1