Справа № 939/1086/21
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

11 червня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 01 січня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янки Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

12 травня 2021 року з Бучанської окружної прокуратури Київської області до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
31 грудня 2020 року, близько 16-ї години 40 хвилин, в смт Бородянці Бучанського району Київської області обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки "Рено Кенго", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху проїзною частиною вулиці Вокзальної, в районі будинку № 1 в смузі для руху в бік автодороги сполученням "Київ-Ковель", яка освітлювалася ліхтарями вуличного електроосвітлення, в порушення вимог п. 2.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року, згідно з яким для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, та п. 2.3 "д" Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху та в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам для яких може бути створена перешкода чи небезпека, маючи можливість заздалегідь виявити небезпеку для руху, яку йому становила пішохід ОСОБА_9 , яка перетинала проїзну частину вулиці Вокзальної справа на ліво відносно напрямку руху автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_9 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в Бородянській ЦРЛ Київської області.
Смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми нижньої кінцівки у вигляді множинних багатоуламкових переломів лівої стегнової кістки, великогомілкової і малогомілкової кісток лівої гомілки з масивними крововиливами, яка ускладнилася гнійним запаленням і некрозом шкіри, підшкірної жирової клітковини і м`язів лівої нижньої кінцівки в ділянці стегна і гомілки, супроводжувалася порушенням реологічних властивостей крові з розвитком ДВЗ-синдрому (септичний стан) і призвела до набряку - набухання головного мозку. Враховуючи характер і розташування ушкоджень судово - медичний експерт вважає, що місцем первинного контакту тіла з автомобілем могла бути зовнішня поверхня лівої нижньої кінцівки, коли ОСОБА_9 знаходилась у вертикальному положенні і була звернута лівим боком до транспортного засобу, що рухався.
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 "б", 2.3 "д" та 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_9 .
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просила призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з неправильним залученням ОСОБА_6 як потерпілої у цьому кримінальному провадженні, оскільки вона є лише племінницею загиблої і не є її близьким родичем відповідно до ст. 3 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника про повернення обвинувального акта з цих підстав.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 і потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з клопотанням не погодилися і вважали його безпідставним.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта і вважала, що зазначена захисником адвокатом ОСОБА_5 обставина не є підставою для повернення обвинувального акта і це питання може бути вирішено під час судового розгляду.

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої-третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Суд вважає, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а зазначені стороною захисту недоліки щодо неправильності залучення ОСОБА_6 як потерпілої у цьому кримінальному провадженні не є тими обставинами, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акта, а тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 291, 314, 315 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддяГ. Стасенко