Справа № 344/1938/21
Провадження № 1-кп/344/705/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря с/з: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Сапогів, Галицького району, Івано-Франківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, фізична особа-підприємець, одружений, з вищою освітою, раніше не судимий, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 192 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в заподіянні майнової шкоди у великих розмірах шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства.

Так, відповідно до обвинувального акту, 21 листопада 2017 року, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, з метою заволодіння коштами ОСОБА_6 , достовірно знаючи про подальше невиконання обіцяних та взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з не проведенням будь - яких будівельних робіт, за адресою: АДРЕСА_3 , надаючи своїм діям вигляду законності, уклав та підписав з останнім договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створене у майбутньому № 03/21-11.

Того ж дня, ОСОБА_6 будучи введеним в оману ОСОБА_5 , довіряючи останньому та не підозрюючи його злочинних намірів, добровільно як оплату за майбутню квартиру заплатив йому грошові кошти в сумі 607910 грн., після чого, ОСОБА_5 надав як підтвердження вказаного факту квитанцію до прибуткового касового ордера № 43 від 21.11.2017 та власноручну розписку.

Надалі, у листопаді 2018 року, ОСОБА_6 дізнавшись, що будь-які будівельні роботи, по АДРЕСА_3 , не проводяться, з даного приводу звернувся до ОСОБА_5 , на що останній повідомив, що не зміг оформити право власності на вказану земельну ділянку і відповідно почати виконання будівельних робіт.

Продовжуючи вводити ОСОБА_6 в оману, ОСОБА_5 запропонував йому придбати у власність іншу двокімнатну квартиру площею 77 м2, вартістю 916300 грн., у багатоповерховому будинку, який повинен бути створений у майбутньому, за адресою:

АДРЕСА_4 , достовірно усвідомлюючи той факт, що право розпорядження нею у нього не має, оскільки будівництво вказаного будинку проводив ФОП ОСОБА_7

23 листопада 2018 року, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння чужим майном, з метою заволодіння коштами ОСОБА_6 , не маючи фактичної можливості здійснити відчуження об`єкту нерухомості, за адресою: АДРЕСА_4 , надаючи своїм діям вигляду законності, уклав та підписав з останнім договір купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створене у майбутньому № 03/23-11, при цьому виступаючи в даному договорі як забудовник.

24 листопада 2018 року, ОСОБА_6 будучи введеним в оману

ОСОБА_5 , довіряючи останньому та не підозрюючи його злочинних намірів, добровільно як оплату за майбутню квартиру заплатив частину грошових коштів в сумі 308390 грн., як різницю до попереднього договору, після чого ОСОБА_5 надав як підтвердження вказаного факту квитанцію до прибуткового касового ордера № 51 від 24.11.2018.

У результаті протиправних дій ОСОБА_5 , заподіяв ОСОБА_6 майнової шкоди шляхом зловживання довірою за відсутності ознак шахрайства, на загальну суму 916300 грн., що в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є великим розміром.

Не оспорюючи фактичні обставини справи, їх кваліфікацію, обвинувачений вказав про недоцільність дослідження доказів по справі. Вказану позицію підтримав прокурор та потерпілий. Тому, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчинення кримінального проступку, щиро розкаявся та подав клопотання в якому просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, заначивши, що правові наслідки такого звільнення йому зрозумілі.

Його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, оскільки обвинувачений в повній мірі та добровільно відшкодував йому завдані збитки і з цього приводу подав суду письмове клопотання.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що оскільки обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, примирився з потерпілим та повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, тому на підставі ст. 46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження з цього приводу суд вважає, що ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 192 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. За вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.192 КК України цього Кодексу звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється судом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.192 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців. Відтак кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

В той же час в судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності і під час судового провадження примирився з потерпілим ОСОБА_6 та добровільно повністю відшкодував всі завдані йому кримінальним правопорушенням збитки.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що є всі правові підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.192 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.ст. 124, 126 КПК України на обвинуваченого слід покласти процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 370, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 192 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим ОСОБА_6 , а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави 7518 (сім тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 24 копійки процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертизи.

Речові докази:

реєстраційну справу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 повернути до відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління реєстраційних процедур Івано-Франківської міської ради.

Квитанцію до прибуткового касового ордеру №43 від 21.11.2017;

договір купівлі - продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створене у майбутньому № 03/21-11 від 21.11.2017; розписку написану ОСОБА_5 власноруч від 21.11.2017; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 51 від 24.11.2018; договір купівлі - продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створене у майбутньому № 03/21-11 від 23.11.2018; розписку написану ОСОБА_5 власноруч від 01.10.2019 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 11.01.2021 року на майно обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 скасувати.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її оголошення, інші учасники судового провадження мають право отримати її копію в суді.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.03.2021 року в 16.00 год.

Головуючий-суддя ОСОБА_1