17.02.2021 Провадження № 1-кс/331/392/2021
Єдиний унікальний номер № 331/711/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0000084, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло зазначене клопотання слідчого, погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

У клопотанні органу досудового розслідування вказано, що 10.02.2021 за адресою: м.Запоріжжя, вул. Академіка Амосова, поблизу річки "Московка" працівниками патрульної поліції зупинено гр. ОСОБА_5 , який при собі мав 20 зіп-пакетів з речовиною, зовні схожою на наркотичну, з метою подальшого збуту. 10.02.2021 біля будинку № 19, розташованого по проспекту Соборному у місті Запоріжжя під час проведення обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено: 20 зіп-пакетів з білою порошкоподібною, світло-коричневою кристалоподібною та сіро-зеленою рослино подібною речовиною; мобільний телефон «Meizu» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; банківську картку «sportbank» № НОМЕР_5 ; грошові кошти у сумі 92 гривні; аркуш паперу з рукописним текстом.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування виникла необхідність у накладення арешту на вилучені предмети, які згідно ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню. У зв`язку з наведеним слідчий порушив питання про накладення арешту на зазначене майно.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_8 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечили, зазначивши, що після вилучення мобільних телефонів, підозрюваний залишився без засобів зв"язку, тому просили вирішити питання про їх повернення. Додатково зазначили, що на банківській карті відсутні будь-які грошові кошти, тому накладати арешт на неї немає підстав.

Слідчий суддя, вислухавши позицію учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, доходить наступних висновків.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні поліції в СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000084, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10.02.2021 в районі будинку АДРЕСА_1 під час обшуку ОСОБА_5 вилучено наступне майно: 20 зіп-пакетів з білою порошкоподібною, світло-коричневою кристалоподібною та сіро-зеленою рослино подібною речовиною; мобільний телефон «Meizu» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ; банківську картку «sportbank» № НОМЕР_5 ; грошові кошти у сумі 92 гривні; аркуш паперу з рукописним текстом. Зазначене майно може містити докази та відомості про обставини вчинення правопорушення.
Зокрема, щодо речовини, схожої на наркотичну має бути вирішене питання щодо призначення експертного дослідження. Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у зберіганні наркотичних засобів з метою збуту, на вказану банківську картку могли здійснюватись перекази грошових коштів в якості плати після збуту наркотичних засобів, а беручи до уваги, що наразі органом досудового розслідування не встановлено джерело їх придбання ОСОБА_5 , є обґрунтовані підстави вважати, що у мобільному телефоні може міститись інформація, яка дозволить встановити обставини вчинення кримінального правопорушення.
Водночас грошові кошти, що були вилучені у ОСОБА_5 , підлягатимуть обов`язковій конфіскації у разі постановлення обвинувального вироку, оскільки санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає можливість призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.
Таким чином, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання правовою підставою для накладення арешту на майно є збереження речових доказів, наявність обґрунтованих підстав вважати, що майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також слугувати об`єктами експертних досліджень, а також забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
При цьому, доводи захисника про те, відсутність у підозрюваного засобів зв"язку значно вплинуло на його життєвий уклад, слідчий суддя відкидає, оскільки у даному випадку, накладення арешту на майно підозрюваного у вигляді мобільних телефонів повністю відповідає цілям кримінального провадження та повинно бути застосовано з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000084, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено у ОСОБА_5 10 лютого 2021 року під час обшуку, проведеного біля будинку № 19, розташованого по проспекту Соборному у місті Запоріжжя, а саме:

- 20 зіп-пакетів з білою порошкоподібною, світло-коричневою кристалоподібною та сіро-зеленою рослино подібною речовиною;

- мобільний телефон «Meizu» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 ;

- банківську картку «sportbank» № НОМЕР_5 ;

- грошові кошти у сумі 92 гривні;

- аркуш паперу з рукописним текстом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1