Справа № 190/1189/20
Провадження №1-кп/190/22/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000480 від 03.07.2020 року стосовно

ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши при цьому, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Адвокат ОСОБА_5 просив змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, при цьому зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, які виправдовують продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту, оскільки вважає, що запобіжний захід інший, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвнуваченого під час розгляду справи.

За положенням ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні незаконного придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах, з метою збуту; у незаконному посіві та незаконному вирощуванні конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин, тобто в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.310 КК України.

В процесі судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні, залишились в наявності ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку обвинуваченого, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, що є ризиком вчинення ним нових злочинів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 утриманців не має, постійного місця роботи не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід, не відпали.

Обставини по справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

В силу ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити дію застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Керуючись ст. ст.177, 331, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити, в задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 15 год. 30 хв. 17 травня 2021 року по 15 год. 30 хв. 15 липня 2021 року, з можливістю внесення застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, які можуть бути внесені обвинуваченим або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному судом розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
При внесенні суми застави у визначеному судом розмірі, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.
У разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;
2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
3) прибувати за кожною вимогою до суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади, документи що дають право на виїзд з України.
З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)», для відому.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1