Справа № 442/2858/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/149/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року відносно ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2020р., зокрема, продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою до 16 год. 15 хв. 22.02.2021 року включно, із визначенням розміру застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43780 гривень.
У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з під-варти на нього покладаються наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за першим викликом; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває - без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання чи домашній арешт. Вважає, що клопотання сторони обвинувачення про продовження йому строку тримання під вартою є безпідставним. Покликається на наявність у нього постійного місця реєстрації та наявність на його утриманні дитини і дружини, що свідчить про наявність у нього соціальних зв`язків. При цьому, у матеріалах кримінального провадження відсутні докази про вчинення ним кримінального правопорушення. Зазначає, що суд першої інстанції встановив відсутність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що потерпіла до нього не має претензій.

На апеляційний розгляд сторони не прибули, що у відповідності до вимог ст.422-1 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Згідно із ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою із визначенням розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується за ч.3 ст.185 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду, розпочався і триває судовий розгляд.
На переконання апеляційного суду, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку, раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, суд першої інстанції, окрім тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_6 у випадку доведеності його вини, обґрунтовано врахував дані про його особу, зокрема і те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про існування процесуального ризику того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, судом першої інстанції обґрунтовано враховано наявність ризику того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілу, з огляду на те, що потерпіла ще не була допитана у судовому засіданні суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що вище наведені обставини обґрунтовано взято до уваги та враховано судом першої інстанції при прийнятті рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, оскільки застосування до нього іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .
Як в судовому засіданні судом першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Крім цього, колегія суддів вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції про визначення обвинуваченому розміру застави в сумі 43780 гривень поряд з триманням під вартою, як альтернативного запобіжного заходу, який, на переконання колегії суддів, зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Суд апеляційної інстанції, виходячи з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24 грудня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий:

Судді: