ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 05-2190к07Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/157/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - п.п.1,6,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

у режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року,-

ВСТАНОВИЛА :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на визначений термін позбавлення волі та припинення порушення державою Україна ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо нього.

В апеляційній скарзі засуджений просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити вказане клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на визначений термін позбавлення волі та припинення порушення державою Україна ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо нього.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що грубо порушує норми чинного законодавства і призводить до порушення прав засудженого.

Свої доводи мотивує тим, що суд виніс ухвалу без з`ясування усіх обставин справи та дослідження доказів, а також без врахування практики Європейського суду з прав людини.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, що просять задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, думку прокурора, що вважає ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на визначений термін позбавлення волі.

Згідно матеріалів справи, вироком апеляційного суду Закарпатської області від 12 лютого 2007 року ОСОБА_8 засуджено за п.п. 1, 6,12 ч. 2 ст.115, ч.4 ст.187, ст.70 Кримiнального кодексу України до покарання в виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його власністю.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахується з 29 березня 2005 року.

На даний час засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Чортківській УВП УДПС України в Тернопільській області № 26.

У відповідності до ст.152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 2 ст.87 КК України передбачає, що актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

При цьому, помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, що передбачено ч.1 ст.87 КК України.

Згідно матеріалів справи, акт про помилування Президентом України до ОСОБА_8 не застосовувався.

За таких обставин, відповідно до змісту вказаних правових норм, суд не вправі здійснити заміну засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та в подальшому звільнити від відбування покарання у зв`язку з його відбуттям, про що ставить питання в апеляції засуджений.

Посилання засудженого на порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке розтлумачене в рішеннях Європейського суду з прав людини «Петухов проти України», «Лопата та інші проти України» в частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму умовно - дострокового звільнення засудженого до довічного позбавлення волі, є недоцільним, оскільки в такому випадку на виконання рішення ЄС держава повинна внести зміни до законодавства, а відтак, до прийняття відповідного Закону, вирішення судом порушеного в клопотанні засудженого ОСОБА_8 питання законодавчо не передбачено.

Колегія суддів також приходить до висновку, про те, що суд першої інстанції на підставі належно досліджених матеріалів справи, обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на визначений термін позбавлення волі засудженого ОСОБА_8 .

Таким чином, жодних істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 березня 2021 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді