Єдиний унікальний № 946/2281/20
Провадження № 1-кп/946/389/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

09 березня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000253, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Татарбунари Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого за наймом, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимостей в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту: обвинуваченийОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,
У цьому кримінальному провадженні раніше приймав участь потерпілий ОСОБА_6 , який, згідно копії актового запису про смерть №1018 від 24.07.2020 р., помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Представниця персоналу органу пробації у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце його проведення була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повідомлення, звернулася із заявою про проведення судового розгляду без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.10 лютого 2020 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б помітити та запобігти його кримінально протиправним діям, скерованим на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження скла вікна проник у приміщення зазначеного будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «LG» моделі 21FU2RG-TS вартістю 910 грн., цифровий ТВ приймач у комплектації з пультом, блоком живлення (адаптером) та аудіо-відео кабелем 3 RCA типу тюльпан вартістю 393,50 грн., тепловентилятор марки «DeLonghi» моделі «HVN2530B» вартістю 325,75 грн., які належали ОСОБА_6 , та з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1 629,25 грн.
2.Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
1.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
…

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому,
карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
3.Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності їх позицій, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, щодо заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

4.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, перелік та вартість майна, яким він заволодів, та пояснив, що він, перебуваючи у стані сп`яніння, йшов по одній з вулиць смт. Суворове Ізмаїльського району та побачив, що хвіртка одного з будинків була відкрита. Він пройшов на подвір`я будинку, впевнився, що вдома нікого не було, розбив вікно та проник в середину будинку, звідки взяв телевізор, приставку та обігрівач, які поніс додому. Згодом поліцейські вилучили у нього все вказане майно. У потерпілого до нього претензій не було.

5.Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення, та згідно ст. 337 КПК кваліфікує його дії в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за ч. 3 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
6.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

7.У силу ч. 4 ст. 67 КК суд не може врахувати вчинення кримінального правопорушення повторно як ознаку, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , про що зазначено в обвинувальному акті, оскільки вона передбачена в диспозиції ч. 2 ст. 185 КК як ознака, що впливає на кваліфікацію кримінального правопорушення, а наявність цієї кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 в обвинувальному акті прокурором не зазначена. Наявність цієї обставини також не підтверджується матеріалами кримінального провадження, оскільки ОСОБА_3 відповідно до ст. 89 КК є таким, що не має судимостей. Здійснення іншого кримінального провадження в суді, без наявності обвинувального вироку суду, що набрав би законної сили, також не може свідчити про наявність цієї ознаки.

8.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність інших обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_3 .

Мотиви призначення покарання
9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин.

11.З медичних довідок вбачається, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, з 2012 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП Ізмаїльської районної ради «Центральна районна лікарня» з діагнозом «Легка розумова відсталість». Але відповідно до висновку судово-психіатричних експертів №140 від 18.03.2020 р., ОСОБА_3 в період часу, що стосується вчиненню кримінального правопорушення, а також на теперішній час хронічним психічним захворюванням, іншим хворобливим станом психіки не страждав та не страждає, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував та не перебуває, виявляв та виявляє клінічні ознаки «Легкої розумової відсталості резидуально органічного генезу з мінімальними поведінковими порушеннями, у особи, яка зловживає алкогольними напоями» (F70.0 за МКХ-10), ступінь виразності та глибина якої не позбавляли та не позбавляють його можливості повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим він був здатний та здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, може приймати участь у слідчих діях та предстати перед судом, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

12.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високі. Орган з питань пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі у винятковому порядку та за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду, і пропонує додатково покласти на обвинуваченого обов`язок відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 76 КК.

13.З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його характеристики, того, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв його розкриттю, того, що завдана матеріальна шкода відшкодована, а також того, що у обвинуваченого відсутні обставини, що обтяжують його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції за вчинене кримінальне правопорушення та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

14.Також, враховуючи дані досудової доповіді, суд вважає, що виправленню ОСОБА_3 сприятиме додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст.76 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку
15.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався. 16 березня 2020 року ухвалою слідчого судді відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого на теперішній час сплив, у зв`язку з чим продовженню не підлягає.

16.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 94 ТГ від 21.02.2020 р. у сумі 1 256,08 грн.

17.На підставі ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2020 р. арешт, та майно, що було предметом кримінального правопорушення, та що було передане на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , у силу п. 5 ч.9 ст. 100 КПК, слід вважати повернутим законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

2.На підставі ст. 75 КК ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням на строк один рік.

3.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч. 1, п. 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 09 березня 2021 року.

5.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у сумі 1 256,08 грн (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 08 копійок).

6.З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.02.2020 р. арешт, та телевізор марки «LG» моделі 21FU2RG-TS, цифровий ТВ приймач у комплектації з пультом, блоком живлення (адаптером) та аудіо-відео кабелем 3 RCA типу тюльпан, тепловентилятор марки «DeLonghi» моделі «HVN2530B», вважати повернутими законному володільцю.

7.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

9.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
10.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1