Провадження 1-кс/127/6263/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання старшого слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000616 внесеного до ЄРДР 18.03.2020, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616 від 18.03.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 200 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_3 , відповідно до направлення на працевлаштування Вінницького міського центру зайнятості №0025016 від 27.11.2018 та наказу про призначення на посаду №11-а від 18.12.2018 призначена на посаду головного бухгалтера фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , що здійснює свою господарську діяльність пов`язану із видавництвом за адресою АДРЕСА_1 . Також, у тому же приміщенні спільно з ФОП ОСОБА_4 здійснюють спільну з ним господарську діяльність пов`язану із видавництвом ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 . Таким чином ОСОБА_3 будучи працевлаштованою у ФОП ОСОБА_4 , також надавала бухгалтерські послуги ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 на підставі усних домовленостей.

Таким чином, у період часу з 2019 по 2020 роки, ОСОБА_3 будучи, відповідно до наказу №11-а від 18.12.2018, призначеною на посаду головного бухгалтера ФОП ОСОБА_4 та надаючи бухгалтерські послуги ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 , тобто уповноваженою на виконання господарських функцій, зокрема щодо ведення каси, бухгалтерського, фінансового, господарського обліків, подачі звітності, здійснення платежів тощо, перебуваючи у приміщенні видавництва « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у кабінеті бухгалтера, діючи умисно, за допомогою робочого комп`ютера та наданих їй електронної карти-ключа і паролю до системи електронного банківського кабінету вказаних ФОПів у відповідних банківських установах, здійснювала несанкціоновані втручання у роботу вказаної мережі та вносила зміни до інформації що обробляється у вказаній мережі шляхом створення неправдивих електронних платіжних доручень про переведення грошових коштів під виглядом здійснення оплат згідно неіснуючих господарських відносин з банківського рахунку ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_6 на підконтрольні ОСОБА_3 банківські рахунки

Так, ОСОБА_3 , маючи умисел на привласнення та крадіжку чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, здійснила розтрату грошових коштів, під виглядом оплати згідно неіснуючих рахунків на загальну суму 3170728,52 гривень, чим завдала матеріального збитку потерпілим на вказану суму.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку старший слідчий Вінницького РУП ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Черкаси, проживаючу та зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючу, громадянку України, за обвинуваченням якої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3, 4 ст. 190 КК України у провадженні Вінницького міського суду перебуває кримінальна справа № 01029-3-1-2011/290425 (справа № 127/6049/13-к), про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України

Відповідно до Інформаційної довідки № 255021052 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо суб`єкта ОСОБА_3 , за останньою зареєстрована частка квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

Враховуючи вищевикладене, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , що полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваної ОСОБА_3 права розпоряджатися зазначеним майном, будь-яким чином відчужувати його, що надасть можливість повно та всебічно провести досудове розслідування кримінального провадження, а у випадку постановлення обвинувального судового вироку забезпечить його виконання, в тому числі у частині конфіскації належного підсудному майна та відшкодування судових витрат, а також забезпечить виконання цивільних позовів потерпілих в рамках кримінального провадження.

Таким чином, в даному випадку обмеження права власності є розумним і спів розмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Разом із тим, сторона обвинувачення вважає, що розгляд даного клопотання необхідно провести без повідомлення власника майна, оскільки майно, про арешт якого йдеться в клопотанні, не вилучалося, а розгляд клопотання за його відсутності є необхідним для забезпечення арешту майна, тобто існує реальна загроза приховування цього майна зі сторони підозрюваного, тобто, усвідомлюючи максимально можливу міру покарання за інкримінований злочин, ОСОБА_3 може вчиняти активні дії, спрямовані на його відчудження чи переоформлення на іншу особу, що відповідно негативно вплине на повноту досудового розслідування кримінального провадження.

Керуючись ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що нерухоме майно належить підозрюваній ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню нанесено шкоду у значних розмірах, у зв`язку із чим потерпілими подано цивільні позова, тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження підозрюваною вказаного майна на час досудового розслідування та судового розгляду, а також з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання старшого слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно підозрюваної підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000616 внесеного до ЄРДР 18.03.2020, а саме:

на частки квартири за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого слідчого відділення Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя