Провадження №1-в/447/90/21
Справа №447/517/21
У Х В А Л А

24.03.2021 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання ДУ «Миколаївська ВК № 50» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Миколаївська ВК № 50» ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3

в с т а н о в и в

01.03.2021 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло подання начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» (далі по тексту МВК № 50) про умовно-дострокове звільнення засудженого, відповідно до вимог ст. 107 КК України, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1

У судовому засіданні представник МВК № 50 надав пояснення аналогічні, викладеним в клопотанні та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 відносно задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 заперечив, вважає таке клопотання передчасним.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_3 клопотання про умовно-дострокове звільнення підтримав, просив задовольнити.

Заслухавши пояснення представника МВК № 50, думку прокурора та засудженого, перевіривши подані матеріали, вивчивши характеристику засудженого, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Відповідно до змісту ст. 107 КК України до осіб , які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким »умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети передбаченоїст.50 КК України.

Поряд з тим, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.07.2012 Радехівським районним судом Львівської області засуджено за вчинення злочинів передбачених ч.3 ст. 153, ч.1 ст. 296 КК України та на підставі ст. 70 КК України призначено йому покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області вважати засудженим за ч.3 ст. 153 КК України до 10 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 03.07.2013.

На підставі ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 23.03.2016 у строк відбування покарання засудженому зараховано період з 03.07.2012 по 26.02.2013 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Кінець строку відбування покарання 10.11.2021. Невідбутий термін складає 7 місяців та 16 днів.

З поданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_3 у МВК № 50 прибув 21.03.2013, за час відбування покарання в установі адміністрацією установи за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці на виробництві установи дванадцять разів заохочувався правами начальника установи, останні отримував 09.01.2020 та 05.01.2021, отримав дві догани , одна з яких сувора та один раз був поміщений в карцер на п`ять діб.

Як вбачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_3 протягом періоду відбування покарання не працевлаштований, вини у вчиненому злочині не визнав.

Суд зазначає, що виконання засудженим робіт по благоустрою території МВК № 50, виконання обов`язків днювального, тобто належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання,його належна поведінка є для нього обов`язковим впродовж всього строку відбування покарання,а відтак таке не може бути безумовним свідченням виправлення особи.

Враховуючи вищенаведене застосування до нього умовно-дострокового звільнення на даному етапі є передчасним.

На підставі наведеного та керуючись ст.107 КК України, ст.537 ,539 КПК України, суд.

постановив :

У задоволенні клопотання начальника Державної установи «Миколаївська виправна колонія (№ 50)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст.107 КК України відмовити.

Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції - протягом семи днів з дня її оголошення.

Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення, а саме до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області..

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1