05.07.2021
Справа №642/3971/21
Провадження № 1-кп/642/1893/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 00000260, яка винесена 28.04.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, -
встановив:
До суду звернувся ОСОБА_3 зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження №00000260, яка винесена 28.04.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_4 та поновити строк для оскарження вказаної постанови.
В обґрунтування скарги посилається на те, що 28.04.2021 слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_4 була винесена постанова про закриття кримінального провадження № 00000260 від 05.04.2019, яка заявником дотепер ним не отримана. 14.06.2021 заявник звертався до Октябрського районного суду м. Полтави з скаргою, в якій просив скасувати вказану постанову. Ухвалою від 16.06.2021 зазначена скарга була повернута заявнику у зв`язку з її непідсудністю Октябрському районному суду м. Полтави, а підсудністю Ленінському районному суду м. Харкова, у зв`язку з чим ОСОБА_3 був пропущений строк для звернення з нею до суду. Оскаржувану постанову заявник вважає невмотивованою, незаконною, винесеною без врахування практики ЄСПЛ та з грубим порушенням вимог ст.. ст.. 3, 19, 129, 147 Конституції, КПК України, не усунувши недоліки, викладені в ухвалах Октябрського районного суду м. Полтави та ін.., а досудове слідство умисно затягувала та вчиняла імітацію здійснення досудового розслідування. У зв`язку з викладеним вважає її такою, що підлягає скасуванню.
Слідчий у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, надав в судове засідання матеріали кримінального провадження № 00000260.
Заявник в судовому засіданні доводи скарг підтримав, просив задовольнити
Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, перебувало кримінальне провадження №00000260 від 05.04.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України, розпочате на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 від 26.02.2019, якою зобов`язано прокуратуру Харківської області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 29.11.2018 щодо протиправних діянь з боку слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001974 від 15.05.2013.
Постановою слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_7 від 28 квітня 2021 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю складів вищезазначених кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_6 , яка у продовж 2013-2020 років займала посаду слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області.
В обґрунтування постанови зазначено, що під час досудового розслідування не встановлено доказів та підтверджуючих документів щодо зловживання владою або службовим становищем, перевищення влади або службових повноважень та службової недбалості в діях ОСОБА_6 , яка займала посаду слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, якими б вона могла завдати істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_8 . Також, досудовим розслідуванням не встановлено фактів вчинення ОСОБА_6 , колишнім слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області дій, які явно виходять за межі наданих її прав чи повноважень, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України. Не встановлено в діях ОСОБА_6 , колишнього слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, прямого умислу та корисливого мотиву або іншої особистої заінтересованості під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0001974 від 15.05.2013. У заяві та показаннях ОСОБА_3 фактично за своєю суттю та змістом викладені обставини щодо незгоди з процесуальними діями та бездіяльністю слідчого в межах кримінального провадження №0001974 від 15.05.2013 та не містять в собі достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне будь-яке правопорушення, передбачене КК України. Порушені ОСОБА_3 питання мають бути вирішені виключно в межах кримінального провадження № 0001974 від 15.05.2013. При цьому ОСОБА_3 може бути використано право на оскарження законності дій працівників поліції в контексті положень ст.ст. 85-87 КПК України, а саме належності та допустимості доказів, отриманих під час здійснення досудового розслідування.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.ст. 2, 284КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Частиною 5 ст. 110 КПК України чітко визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.
Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В ч. 1 ст.92 КПК України вказано, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідальність, передбачена ч. 1 статті 364 КК України, настає за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Відповідальність, передбачена ч. 1 статті 365 КК України, настає за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Відповідальність, передбачена ч. 1 статті 366 КК України, настає за складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Відповідальність, передбачена ч. 1 статті 367 КК України, настає за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Відповідальність, передбачена ч. 2 статті 382 КК України, настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою.
Слідчий суддя звертає увагу, що обов`язковими елементами складу злочину є суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона. Висновок про закриття кримінального провадження можливий за відсутності складу злочину у разі, якщо в діянні відсутній хоча б один із наведених елементів.
Закриваючи кримінальне провадження за відсутності в діях колишнього слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 382 КК України, слідчий вказав, в чому саме полягає діяння, хто є суб`єктом його вчинення, встановив наявність суб`єктивної та об`єктивної сторони діяння, не обмежившись лише переліченням певних доказів, з належним аналізом цих доказів.
Слідчим у постанові наведені підтверджені матеріалами провадження підстави закриття кримінального провадження, а також посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. Також слідчим здійснена належна правова оцінка щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібраними в ході досудового розслідування.
Крім того, слідчим роз`яснено ОСОБА_3 його право на оскарження законності дій працівників поліції під час здійснення досудового розсаджування кримінального провадження №0001974 від 15.05.2013 в контексті положень ст.ст. 85-87 КПК України.
Таким чином, виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є достатньо обґрунтованою, ухваленою після всебічно проведеної перевірку по даному кримінальному провадженню здобутим доказам, виконано всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України, суд
ухвалив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову від 28.04.2021 слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава, ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №00000260 від 05.04.2019 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1