Справа № 721/43/21
Провадження 1-КП/721/37/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Путильський районний суд Чернівецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Путила Чернівецької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 07.09.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Сергії, Путильського району, Чернівецької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із освітою середьою, одруженого, пенсіонера, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
07.09.2020 року близько 15 год. Лікар ОСОБА_6 , переслідуючи умисну мету, направлену на незаконний видобуток піщано-гравійної суміші, з метою її подальшої переробки та використання, всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», а саме не маючи жодних дозвільних документів на проведення русло-регулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, за допомогою трактора колісного марки ЮМЗ-6КЛ д.н.з. НОМЕР_1 , із земель водного фонду, що розташовані в руслі річки «Путилка», в смт. Путила Путильського району Чернівецької області, здійснив незаконний видобуток піщано-гравійної суміші в кількості 13,328 метрів кубічних та на вантажив на автомобіль марки ЗІЛ 131 д.н.з. НОМЕР_2 за допомогою якого, було здійснено вивіз вказаних природних копалин загальнодержавного значення з місця їх видобутку.

Згідно акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією України в Чернівецькій області від 18 вересня 2020 року розмір самовільно видобутої піщано-гравійної сировини становить 13,328 м.куб., що стало результатом нанесення державі збитків, внаслідок самовільного користуванням надрами при видобуванні піщано-гравійної сировини в сумі 11 195, 52 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, а саме - незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 240 КК України визнав повністю, від давання показань відмовився.

Прокурор у судовому засідання, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч. 3 ст. 349 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, передбаченого ч. 3 ст. 349 КК України, просив при призначенні міри покарання обвинуваченому врахувати щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність корисливого мотиву при його вчиненні.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_4 , правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи дослідженням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого, документів, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

З огляду на наведене, виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 240 КК України як вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Згідно ст. 13 Конституції України - земля, її надра, атмосферне повітря, водні та іншу природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) екологічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, a також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч. 2 КК України - незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

З свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів вбачається, що:

- власником трактора колісного ЮМЗ-6КЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється ОСОБА_7 ;

- власником вантажного автомобіля марки ЗИЛ 131, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 . Згідно довіреності - володіє, користується, експлуатує та розпоряджеться вказаним транспортним засобом ОСОБА_9 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що:

- згідно довідки Путильської селищної ради № 02.1-13/10 від 15 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 є жителем АДРЕСА_1 .

- згідно характеристики Путильської селищної ради вбачається, що ОСОБА_4 за час проживання на території села зарекомендував себе з позитивної сторони. Одружений, пенсіонер, в побуті веде себе скромно, ввічливо. Скарг на поведінку до сільської ради не надходило, сусіди характеризують позитивно;

- згідно довідки КНП «Путильська центральна районна лікарня» Путильської районної ради №01-05/20 від 11.01.2021 року ОСОБА_4 на диспансерному обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває;

- згідно вимоги про судимість від 11.01.2021 року, ОСОБА_4 раніше не судимий.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше не судимий, пенсіонер, позитивно характеризується по місцю проживання, та не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі, наблизившись до нижчої межі. Також суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку.

Суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не було заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Щодо розподілу процесуальних витрат (заявлених витрат на проведення експертизи у кримінальному провадженні), слід вирішити у відповідності до ст. 124 КПК України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 100, 124, 337, 348, 369-371, 373-374, 376, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази по справі, а саме:

трактор колісний ЮМЗ-6КЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на території ДП «Путильський лісгосп» в смт. Путила, Путильського району, Чернівецької області - повернути за належністю власнику ОСОБА_7 ;

вантажний самоскид ЗИЛ 131 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на території ДП «Путильський лісгосп» в смт. Путила, Путильського району, Чернівецької області власником якого є ОСОБА_8 , що на підставі довіреності знаходиться у володінні ОСОБА_9 - залишити за належністю ОСОБА_9 ;

піщано-гравійну суміш в кількості 13,328 метрів кубічних, навантажену на вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що зберігається на території ДП «Путильський лісгосп» в смт. Путила, Путильського району, Чернівецької області, конфіскувати у дохід держави;

об`єкти досліджень до висновку експерта №843-Х від 28.09.2020 року, які знаходяться в двох полімерних пакетах упаковані та скріплені джугами, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Путильського ВП знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на залучення експерта в розмірі 1634 (одна тисяча шістсот тридцять чотири) грн. 50 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Путильського районного суду Чернівецької області від 10.09.2020 року на: - трактор колісний ЮМЗ-6КЛ реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_7 , - вантажний самоскид ЗИЛ 131, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , що на підставі довіреності знаходиться у володінні ОСОБА_9 із піщано-гравійною сумішшю, які знаходяться на території ДП «Путильський лісгосп» в смт. Путила, Путильського району, Чернівецької області.

Вирок може бути оскаржений в Чернівецький апеляційний суд через Путильський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1