Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/21/19
У Х В А Л А
про розшук та надання дозволу на затримання з метою приводу

10 лютого 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - суддя ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

здійснюючи судовий розгляд в м. Біла Церква:

1) обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0003036, яке внесене до ЄРДР 11 липня 2018 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

2) обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004499, яке внесене до ЄРДР 28 листопада 2018 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

3) обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000358, яке внесене до ЄРДР 09 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

4) обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000652, яке внесене до ЄРДР 06 лютого 2017 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

5) обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0004175, яке внесене до ЄРДР 08 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

6) обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0003006, яке внесене до ЄРДР 09 липня 2018 року, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
В судовому засіданні від 10 лютого 2021 року, прокурором заявлене клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та надання дозволу працівникам Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області на затримання ОСОБА_4 , протягом шести місяців із дати постановлення ухвали.

Мотивувала їх тим, що ОСОБА_4 обвинувачується в ряді середньої тяжкості та тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі.

В судові засідання від 09 листопада 2020 року, 14 січня 2021 року, 27 січня 2021 року ОСОБА_4 не з`являвся, змінив місце проживання та номер мобільного телефону, не попередивши про це суд, що свідчить про бажання уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно із ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2019 року, до ОСОБА_4 раніше застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою у вигляді застави в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 19 210 грн. та у разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено такі обов`язки: не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.

В зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 звільнено з-під варти 10 травня 2019 року.

Вважала, що досягнення мети запобіжного заходу визначеній в ч. 1 ст. 177 КПК України можливе, лише застосуванням до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтовувала це тим, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 переховуватиметься від суду, адже порушив умови застави, не з`являється в судові засідання, змінив місце проживання та номер телефону, не попередивши про це суд; ОСОБА_4 може вчинити нові кримінальні правопорушення, адже обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які є корисливими, в період відбування іспитового строку призначеного за вчинення іншого кримінального правопорушення, корисливої спрямованості.

Процедура розгляду.
В судовому засіданні від 10 лютого 2021 року, в зв`язку із неявкою сторони захисту, прокурор, просила залишити своє клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без розгляду.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 189 КПК України, суд розглядав клопотання прокурора про надання дозволу працівникам Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області на затримання ОСОБА_4 , негайно, лише за участю прокурора.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинуваться за ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, за таких обставин.

ОСОБА_4 будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності, в період іспитового строку.

05 лютого 2017 року (точний час не встановлений), перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , зустрівся з незнайомим йому на той час потерпілим ОСОБА_5 та запропонував придбати у нього 8 кубів дров за 5 000 гривень, на що потерпілий ОСОБА_5 погодився.

В подальшому, ОСОБА_4 , в мережі Інтернет, а саме на сайті «ОLX» розмістив оголошення про продаж дров. На вказане оголошення відгукнулася ОСОБА_6 , з якою ОСОБА_4 уклав усну угоду про купівлю 8 кубів дров дуба за 4 560 гривень (по 570 гривень за куб).

Того ж дня, ОСОБА_4 маючи намір на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_5 , повідомив останньому завідомо неправдиві відомості про те, що дрова потрібні його знайомій, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та готова придбати їх за 5 000 грн.

06 липня 2017 року о 09:15 год. потерпілий ОСОБА_5 на своєму автомобілі ЗІЛ 130 ММЗ 554 д.н.з. НОМЕР_1 привіз дрова за вищевказаною адресою, де зустрівся із ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 , будучи впевненим, що привіз дрова для продажу, добросовісно помиляючись в намірах ОСОБА_4 , який запевнив, що потерпілий отримає за дрова гроші в сумі 5 000 гривень, вивантажив 8 кубів дров дуба а подвір`ї ОСОБА_6 .

В свою чергу, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний намір, умисно, повторно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, запропонував ОСОБА_6 розрахуватися за дрова та отримавши від неї гроші в сумі 4 500 гривень, не маючи наміру передавати їх потерпілому ОСОБА_5 , зник з місця злочину, після чого розпорядився грошима на власний розсуд.

Внаслідок своїх умисних дій, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду на суму 5 000 гривень.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинуваться за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за таких обставин.

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності, а саме 28 листопада 2018 року ОСОБА_4 , близько 02:00 год., знаходячись на території БНВО «ЗОШ № 15-ДЮСОК», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Польова, 70, вхід до якої є вільним, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу викрав 5 кришок металевих каналізаційних люків вартістю 560 гривень кожен, що перебували на балансі вказаної школи.

Після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав БНВО «ЗОШ № 15-ДЮСОК» майнової шкоди на загальну суму 2 800 гривень.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, вчиненому за таких обставин.

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року № 60/95-ВР (далі Закон), передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі Перелік), тобто і метадону, включеного до таблиці 2 Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин:

- діяльність з культивування рослин, включений до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особа за наявності відповідно ліцензії (ст. 15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, 08 серпня 2017 року, близько 20:55 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території вечірньої школи, неподалік території БВК № 35, що за адресою: м. Біла Церква, вул. Василя Симоненка, 16, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорони здоров`я населення, всупереч положенням Закону, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, незаконно придбав знайшов на землі біля паркану вищезазначеної вечірньої школи згорток, перемотаний скотчем, з вмістом білої порошкоподібної речовини.

Так як ОСОБА_8 раніше вживав наркотичні засоби, привідкривши згорток, по кольору зрозумів, що виявлена ним біла порошкоподібна речовина є наркотичним засобом метадоном, а тому знайдений згорток з вмістом метадону, поклав до задньої правої кишені штанів, в які був одягнутий, для власного вживання, почавши при цьому незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Цього ж дня, близько 21:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля паркану БВК № 35, що за адресою: м. Біла Церква, вул. В. Симоненка, 16, був зупинений працівниками поліції, спільно з працівниками БВК № 35 для перевірки на наявність заборонених речей.

В подальшому, в ході проведення особистого обшуку, в присутності понятих, у правій задній кишені ОСОБА_4 був виявлений та вилучений згорток круглої форми з вмістом білої порошкоподібної речовини, а саме особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону. Маса наркотичного засобу (метадону) у перерахунку на суху речовину становить 1,28 га., яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону, незаконно придбав-знайшов та зберігав у правій задній кишені штанів для власного вживання без мети збуту.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, за таких обставин.

07 липня 2018 року близько 10:00 години, ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, знаходячись біля гаражного приміщення, розташованого по АДРЕСА_3 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів частково розкомплектованим моторолером марки «Suzuki Sepia», чорного кольору (об`ємом двигуна 49,9 куб. см., рама № СА1НА 103460), вартістю 904,33 гривні, належного потерпілому ОСОБА_9 . Утримуючи вказаний транспортний засіб при собі, вручну покотив його з собою від гаражу та, в подальшому, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на вищевказану суму.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинуваться за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за таких обставин.

ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин проти власності, а саме 08 липня 2018 року близько 10:00 год., ОСОБА_4 маючи умисел вчинити крадіжку чужого майна, знаходячись біля гаражу, який розташований по АДРЕСА_4 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, повторно, з рами вказаного гаражу за допомогою металевого предмета, вчинив крадіжку металевої брами воріт, вагою 47 кілограм, вартістю 283,41 гривні, належної потерпілому ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчиненого злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричини майнової шкоди потерпілому ОСОБА_10 , на загальну суму 283,41 грн.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинуваться за ч. 3 ст. 297 КПК України, тобто незаконному заволодінні предметами, що знаходяться на могилі, вчиненому повторно, з корисливих мотивів, за таких обставин.

08 лютого 2019 року, в період часу з 12 до 13 години (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись на території кладовища «Ротецький цвинтар», що знаходиться в АДРЕСА_5 , маючи намір на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема, металевими хрестами, діючи умисно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, таємно, усвідомлюючи протиправність свої дій, з корисливих мотивів, незаконно заволодів сімома металевими хрестами, які попередньо демонтував з могил.

В подальшому, ОСОБА_4 залишив територію кладовища з викраденим майном та здав його на металобрухт, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд.

09 лютого 2019 року, в період часу з 12 до 13 години (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись на території кладовища «Ротецький цвинтар», що знаходиться в АДРЕСА_5 , маючи намір на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема, металевими хрестами, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, таємно, усвідомлюючи протиправність свої дій, з корисливих мотивів, незаконно заволодів чотирма металевими хрестами, які попередньо демонтував з могил.

В подальшому, ОСОБА_4 залишив територію кладовища з викраденим майном та здав його на металобрухт, за що отримав грошові кошти, якими розпорядився на власний розсуд.

Судом встановлені такі дані про ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , РНКОПП: НОМЕР_2 , раніше судимий:

1) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 квітня 2008 року за ч. 2 ст. 307 КК України до п`яти років обмеження волі з конфіскацією майна;

2) вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2012 року за ст. 15, ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до чотирьох років і одного місяця позбавлення волі;

3) 28 серпня 2013 року Апеляційним судом Київської області за ч. 1 ст. 390, ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2012 року та визначено до відбуття покарання у виді чотирьох років і двох місяців позбавлення волі;

4) вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до чотирьох років позбавлення волі, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75, 76 КК України, з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно із ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11 від 06 травня 2019 року, до ОСОБА_4 застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів та визначався альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 19 210 гривень, з покладенням таких обов`язків, в разі її внесення: не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками.

Положення закону, якими керувався суд при постановленні ухвали.
Кримінальний процесуальний кодекс України від 13 квітня 2012 року № 4651-VI.
Стаття 22. Змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

«1. Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом…».

Стаття 26. Диспозитивність

«… 3. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом…».

Стаття 176. Загальні положення про запобіжні заходи

«…2. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом…».

Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів

«1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом».

Стаття 188. Клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

«1. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

…

3. Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини».

Стаття 189. Розгляд клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу

«… 4. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Стаття 190. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу

«1. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити:

1) найменування суду, прізвище та ініціали слідчого судді, судді (суддів);

2) прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного, обвинуваченого, для затримання якого постановляється ухвала, відомі на момент постановлення ухвали, а якщо прізвище, ім`я, по батькові не відомі, - докладний опис такої особи;

3) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, і його правову кваліфікацію за законом України про кримінальну відповідальність;

4) посилання на обставини, які дають підстави для:

обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення;

висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу;

висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання;

5) дату постановлення ухвали;

6) дату втрати законної сили ухвалою;

7) підпис слідчого судді, судді (суддів), який постановив ухвалу.

2. В ухвалі про дозвіл на затримання з метою приводу вказуються прізвище, ім`я, по батькові, адреса і телефон прокурора або слідчого, за клопотанням якого постановлена ухвала.

3. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

3) відкликання ухвали прокурором.

4. Слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

5. Ухвала про відмову в наданні дозволу на затримання з метою приводу може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає».

Стаття 335. Зупинення судового провадження

«1. У разі якщо обвинувачений ухилився від суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку або видужання і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору».

Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII
Стаття 23. Основні повноваження поліції

«1. Поліція відповідно до покладених на неї завдань: …

7) розшукує осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду, ухиляються від виконання кримінального покарання, пропали безвісти, та інших осіб у випадках, визначених законом».

Мотиви з яких виходить суд при постановленні ухвали.
Суд зазначає, що ч. 3 ст. 189 КПК України визначено, що при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Підстави для тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що при цьому, наявність обґрунтованої підозри на стадії судового розгляду не перевіряється, оскільки на її заміну висунуте обвинувачення.

Суд зазначає, що обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів.
Таким чином, при вирішенні питання про надання дозволу з метою приводу у суді першої інстанції на стадії судового провадження вирішальним є існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд вважає, що прокурором ОСОБА_3 доведено існування ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це стверджується тяжкістю пред`явлених ОСОБА_4 обвинувачень, а саме ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309 КК України, які згідно ст. 12 КК України є середньої тяжкості та тяжкими злочинами, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі та тим, що ОСОБА_4 порушив умови застави, не з`являється в судові засідання, змінив місце проживання та номер телефону, не попередивши про це суд.

Суд вважає, що ОСОБА_4 може вчиняти нові злочини, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це стверджується відсутністю у нього законного джерела доходу, тоді як злочини у яких він обвинувачується є корисливими і вчинені в період відбування ним іспитового строку за вчинення іншого корисливого злочину.

Отже, наявні усі підстави, визначені у ч. 3 ст. 189 КПК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою приводу.

Суд вважає, що на підставі ст. 22, 26 КПК України, клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід залишити без розгляду.

Суд вважає, що в зв`язку із тим, що ОСОБА_4 ухиляється від суду, на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України його необхідно оголосити у розшук, а судове провадження зупинити..

Керуючись ст. 22, 26, 189-191 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - залишити без розгляду.

Клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу, - задовольнити.

Оголосити в розшук ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 309 КК України.

Проведення розшуку доручити Білоцерківському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Київській області

Організацію розшуку доручити прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 .

Судове провадження зупинити до закінчення розшуку.

Надати працівникам Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Вказати, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, громадянин України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 , РНКОПП: НОМЕР_2 , раніше судимий.

Встановити строк дії ухвали шість місяців, який обчислюється з дати її постановлення.

В разі затримання, доставити ОСОБА_4 , протягом 36 годин з моменту затримання, до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, за адресою: вул. Першотравнева, буд. 4 «а», м. Біла Церква.

Про затримання ОСОБА_4 повідомити прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за адресою: вул. Шолом-Алейхема, буд. 36, м. Біла Церква, конт. тел. НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Ухвала втрачає силу з моменту: приводу обвинуваченого до суду, або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або добровільного з`явлення обвинуваченого до суду.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1