Справа №522/7770/21
Провадження №1-кс/522/4827/21
УХВАЛА
18 травня 2021 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, не одруженого, без освіти, не працюючого, без визначеного місця проживання та реєстрації, раніше судимого:

- 19.11.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 2 роки,

підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000197, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000197, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.02.2021 року приблизно о 00:00 годині неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в АДРЕСА_1 . Помітивши біля вказаного будинку потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого при собі був мобільний телефон по якому він розмовляв, вказані особи, діючи з корисних мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, вирішили відкрито заволодіти вказаним майном. При цьому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 та погодили між собою, що з метою подолання можливого опору потерпілого та забезпечення доступу до наявного при ньому майна, необхідно нанести йому удари по голові і з застосуванням фізичної сили повалити потерпілого на землю для безперешкодного обшуку його одежі, тобто погодили застосування до потерпілого насильства, яке не є небезпечним для його життя чи здоров`я.

Діючи згідно погодженого плану за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 раптово підбіг до потерпілого з боку спини та з застосуванням фізичної сили наніс ОСОБА_10 удар рукою в обличчя нанісши йому побої, тобто застосувавши до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, від якого останній впав на асфальтоване покриття.

У цей час ОСОБА_9 перебував поряд і контролював обстановку на місці запланованого заволодіння чужим майном, щоб у разі необхідності надати ОСОБА_5 допомогу якщо потерпілий буде чинити опір чи повідомити його про небезпеку у разі появи співробітників поліції чи громадян, щоб уникнути затримання.

Подолавши опір потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спільно обшукали одежу потерпілого, виявивши внаслідок своїх спільних дій мобільний телефон моделі «HUAWEI P Smart», в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 .

Відкрито, спільно заволодівши вказаним чужим майном та завдавши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 7799 гривень, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 розпорядившись викраденим на власний розсуд.

За фактом вчинення кримінального правопорушення за вищеописаних обставин передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, 15.05.2021 року повідомлений про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Одеси, не одружений, без освіти, не працюючий, без визначеного місця проживання та реєстрації, раніше неодноразово судимий.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що на теперішній час існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, підозрюваний вільно пересуваючись, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно ст. 184 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені п.1, 5 ст. 177 КПК України.
У зазначеному випадку метою застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд об`єктивних даних, які вказують на реальну наявність вищевказаних ризиків.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного з обставин, викладених в ньому, та просив його задовольнити.
Захисник та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що це занадто тяжкий запобіжний захід, вважали достатнім для підозрюваного застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_7 просив не застосовувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 найсуворіший вид запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого щодо обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої йому підозри у вчиненні вказаного злочину.
Так, пред`явлена ОСОБА_5 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання доказами, а саме:
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про вчинення відносно нього злочину за вищеописаних обставин;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_10 , в ході проведення якого останній впізнав ОСОБА_5 як особу, яка вчинила правопорушення за вищеописаних обставин;

-заявою ОСОБА_9 про добровільну видачу мобільного телефону потерпілого;

-протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону моделі «HUAWEI P Smart», в корпусі синього кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який добровільно видав ОСОБА_9 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході проведення якого останній підтвердив факт того, що він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 21.02.2021 року знаходився в АДРЕСА_1 , та бачив як ОСОБА_5 наніс рукою удар в обличчя потерпілому;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході проведення якого остання повідомила, що бачила як 21.02.2021 ОСОБА_9 пропонував придбати в нього мобільний телефон в корпусі синього кольору;

-протокол огляду відеозапису з камери відео спостереження, розміщеної на фасаді будівлі ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_2 , на якому зафіксовані подія, яка мала місце 21.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 ;

-протокол огляду відеозапису з камери відео спостереження, розміщеної на фасаді будівлі ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_2 , на якому зафіксовані подія, яка мала місце 21.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , за участю потерпілого ОСОБА_10 під час якого він вказав, що впізнає на відео осіб, яких раніше впізнав під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, та які вчинили відносно нього злочин за вищеописаних обставинах;

-протокол огляду відеозапису з камери відео спостереження, розміщеної на фасаді будівлі ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_2 , на якому зафіксовані подія, яка мала місце 21.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_1 , за участю свідка ОСОБА_11 , під час якого він вказав, що впізнає на відео ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

У судовому засіданні встановлено, що тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризику переховування його від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 2 ст. 492 КПК України затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, що, згідно з ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, ч. 2 ст. 492 КПК України, дозволяє обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також необхідно зазначити про те, що тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_5 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого та іншого підозрюваного у зазначеному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час ніде не навчається та не працює, на території міста Одеса офіційно не зареєстрований та не має постійного місця проживання. Опікун підозрюваного ОСОБА_5 не забезпечує його законослухняної поведінки, про що свідчать черговий факт притягнення її сина до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

Викладене свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 розуміючи, що йому може бути призначена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком від чотирьох до шести років, за вчинення тяжкого злочину, перебуваючи на волі буде мати можливість переховуватись від суду з метою уникнути відбування покарання.

Крім того, є достатні підстави вважати про наявність ризику передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень оскільки підозрюваних не має жодних засобів для існування, офіційно не працевлаштований, а його опікун не може забезпечити йому належний рівень проживання в сучасних умовах.
Також стосовно ОСОБА_5 Приморським районним судом м. Одеси 19.11.2019 винесено вирок згідно якого ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104, 76 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.Однак підозрюваний ОСОБА_5 порушив покладені на нього судом обов`язки, повторно вчинивши тяжкий корисливий злочин.

Також встановлено, що опікун ОСОБА_5 не має на нього впливу і не може унеможливити вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Кожен з вищезазначених ризиків, знаходить своє підтвердження у зібраних матеріалах, які додані до клопотання та обґрунтовують доводи органів досудового розслідування та прокуратури.

При цьому доводи захисника, на переконання слідчого судді не спростовують наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження його обґрунтованості.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити нові злочини, впливати на потерпілого, свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.
Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема:
- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину;
- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину.
За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Враховуючи, що 01.05.2021 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, то досудове розслідування має бути закінчено до 01.07.2021 року.
За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Слідчий суддя вважає за можливе визначити в даному випадку заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд із ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в рамках кримінального провадження №0000197, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 45 (сорок п`ять) днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.07.2021 року включно.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту оголошення ухвали тобто з 18.05.2021 року.
Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 68100,00 (шістдесят вісім тисяч сто гривень 00 коп.) гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/4827/21.
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;
5) утримуватись від спілкування з потерпілим та з особами, допитаними як свідки в рамках даного кримінального провадження.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 01.07.2021 року, тобто в межах строку досудового розслідування.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали проголошено 21.05.2021 року о 14 год. 00 хв.
Слідчий суддя ОСОБА_1