Справа № 521/5149/21
Номер провадження:1-кс/521/1583/21
УХВАЛА

Іменем України

12 квітня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 25.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 1.ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням погодженим з прокурором, в якому просив накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 6 3.8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, який станом на сьогодні належить ОСОБА_5 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу, номер: 2102, виданий 02.03.2020, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 . Та заборонити розпоряджатися зазначеним майном.
В обґрунтування поданого клопотання стороною кримінального провадження зазначено, що у провадженні СД відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
24.02.2021 до відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_7 про те, що гр. ОСОБА_8 , підробив договір дарування на основі якого здійснив реєстраціюправа власності на своє ім`я квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході допиту потерпілих, ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що з 2011 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на право власності потерпілим, перебувала в оренді так як потерпілі знаходилась за межами території України. В лютому 2021 році потерпілі повернулися до України та дізнаються, що квартира яка належить їм на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 належить іншим власникам. Потерпілими було надано копії документів, серед яких знаходиться договорі дарування від 08.06.2020 року № 317 завірений приватним нотаріусом ОСОБА_11 Одеського міського нотаріального округу де потерпілі дарують квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_8 , але зі слів потерпілих вказану дію вони не вчиняли.

А також в ході досудового розслідування було направлено запит до Одеського державного нотаріального архіву для надання копій договору дарування від 08.06.2020 року № 317, а також документів які слугували підставою для складення договору дарування. 10.03.2021 року надійшла відповідь з Одеського державного нотаріального архіву де було вказано, що згідно інформації Реєстру для реєстрацій нотаріальних дій ОСОБА_11 . Одеського міського нотаріального округу від 08.06.2020 року запис під №317 відсутній, та відсутній запис щодо посвідчення зазначеного договору дарування, а також, що під зазначеним реєстрованим номером інша нотаріальна дія.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно…» власником вказаного об`єкту нерухомості, станом на 15.02.2021 є ОСОБА_5 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу, номер: 2102, виданий 02.03.2020, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

Дізнавач в судове засідання по розгляду вказаного клопотання не з`явився.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до клопотання матеріали, вважаю необхідним клопотання задовольнити, з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний об`єкт нерухомості, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 63.8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема вказаний об`єкт нерухомого майна є об`єктом кримінально протиправних дій, та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тобто є доказами злочину, та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, з метою недопущення продовження подальших протиправних дій, та збереження речових доказів, оскільки дізнавачем доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існує ризик продажу, перепродажу вказаного об`єкту нерухомості.

Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача,- задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості, а саме квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 63.8 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, який станом на сьогодні належить ОСОБА_5 на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу, номер: 2102, виданий 02.03.2020, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 .

Заборонити розпоряджатись вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1