Справа № 0907/1-350/2011
Провадження № 11-кп/4808/306/21
Категорія ст.399 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

01 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 , перевіривши матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2015 року замінено засудженому ОСОБА_4 несплачену суму штрафу в розмірі 2643828 гривень, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду від 02.02.2012 року, з врахуванням ухвали апеляційного суду Івано-Франківської області від 19.06.2013 року, на покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 4 місяці 14 днів.

На вказану ухвалу суду засуджений ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду про заміну штрафу на позбавлення волі, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції та надати йому можливість оплатити призначений вироком суду штраф.

Перевіривши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність вимогам ст.399 КПК України, вважаю, що вона підлягає поверненню з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 395 КПК України встановлено, що апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Крім того, ч. 3 ст. 395 КПК України визначено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Івано-Франківського міського суду від 02 лютого 2012 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст.212, ч.2 ст. 366, ст.ст. 70, 72 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі та штрафу в розмірі 2643828 грн., з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на три роки, з конфіскацією всього належного йому майна (т.24 а.п.36-49).

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 червня 2013 року вказаний вироку суду першої інстанції змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч.2 на ч.1 ст. 366 КК України і на підставі ст. 49 КК України звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та провадження в справі в цій частині закрито. Виключено з резолютивної частини вироку посилання на ст.ст. 70, 72 КК України. В частині засудження ОСОБА_4 за ч.3 ст. 212 КК України вирок залишено без зміни та постановлено вважати його засудженим до штрафу в розмірі 2643828 грн. з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності строком на три роки, з конфіскацією всього належного йому майна (т.24 а.п.192-200).

Розгляд провадження в суді першої та апеляційної інстанцій відбувався за участю ОСОБА_4 та його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Після набрання вироком законної сили Івано-Франківський міський суд неодноразово повідомляв ОСОБА_4 про необхідність сплати штрафу у місячний строк, а в разі його несплати, судом буде вирішуватись питання про заміну покарання у виді штрафу на більш суворе покарання (т.24 а.п. 203, 213, 214).

Ухвалами Івано-Франківського міського суду від 13 січня 2014 року та 05 грудня 2014 року було замінено засудженому ОСОБА_4 несплачену суму штрафу в розмір 2643828 грн. на покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 4 місяці 15 днів (т.24 а.п. 263-264, т.25 а.п.176-177), які за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 були скасовані ухвалами Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2014 року та 06 квітня 2015 та призначено новий судовий розгляд (т.25 а.п.30-31, 265-267). При цьому, матеріалами провадження підтверджується те, що ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 були обізнані про дату, час і місце розгляду судом першої інстанції питання щодо заміни несплаченого засудженим штрафу.

З вищевикладених обставин слідує, що ОСОБА_4 було достеменно відомо про розгляд провадження щодо нього, проте протягом тривалого часу він не сплатив штраф, призначений за вироком суду та не оскаржив в установленому законом порядку рішення суду першої інстанції про заміну штрафу на позбавлення волі.

Оскаржувану ухвалу суду було постановлено та оголошено 17 серпня 2015 року, тобто початковим моментом перебігу строку, який надається апелянту для її оскарження, що спричиняє виникнення відповідного процесуального обов`язку, для виконання якого і встановлюється цей строк є день її оголошення.

Зі змісту матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 були обізнані про те, що в провадженні суду першої інстанції знаходиться на розгляді провадження щодо заміни штрафу на позбавлення волі.

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 неодноразово викликалися до суду першої інстанції. Неприбуття засудженого та його захисника у судове засідання, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання) не перешкоджало проведенню судового розгляду, в порядку ст. 539 КПК України.

На час ухвалення судового рішення засуджений ОСОБА_4 не перебував під вартою і мав можливість оскаржити судове рішення у встановлений законом строк.

Разом з тим, апеляційна скарга на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2015 року ОСОБА_4 подано лише 07 червня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законодавством семиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, початок перебігу якого прямо зазначено в законі, а саме з дня оголошення ухвали.

При цьому, апелянт не порушує питання про поновлення йому пропущеного ним строку на апеляційне оскарження.

За наведених обставин, враховуючи, що з моменту ухвалення судового рішення, яке оскаржено засудженим ОСОБА_4 пройшов доволі тривали час, протягом якого він не приймав заходів щодо оскарження ухвали суду, яка набула законної сили у встановленому законом порядку, подання апеляційної скарги зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження без відповідного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, вимагає від засудженого вказати достатньо вагомі та переконливі причини, які свідчать про те, що він дійсно не мав можливості своєчасно оскаржити судове рішення протягом тривалого часу.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право на апеляційний розгляд беззаперечно є важливим елементом, визначеного у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, права на доступ до суду.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України» ).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Враховуючи вищезазначене необхідно прийти до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню останньому у зв`язку з пропуском строку на оскарження ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2015 року та відсутністю клопотання про поновлення цього строку.

Вважаю за необхідне звернути увагу на те, що у відповідності до вимог ч.7 ст. 399 КПК України залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом з відповідним клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому конкретизувати та довести наявність поважних причин, які не дозволили своєчасно подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Керуючись ст. 399 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 серпня 2015 року повернути особі, яка її подала, разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_3