ЄУН № 336/7849/20
пр. № 1-кп/336/356/2021
ВИРОК
Іменем України
22 березня 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2020 року за ст. 186 ч. 1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (штраф сплачений 03.09.2020 року),

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08 грудня 2020 року ОСОБА_4 приблизно об 11.00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи у приміщенні кафе «Гамарджоба» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Іванова, 81А, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 таємно викрав належний потерпілому телефон Lenovo K5Pro 4/64 Gb L38041 в корпусі чорного кольору вартістю 3405,66 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що 08 грудня 2020 року десь об 11.00 годині зайшов до кафе «Гамарджоба», де вживав спиртні напої разом із знайомим, серед яких був і ОСОБА_5 . В кишені куртки потерпілого ОСОБА_5 побачив телефон, який непомітно витяг з кишені, а потім покинув приміщення кафе, а телефон продав на ринку «Анголенка» того ж дня за 500 гривень, витративши кошти на власний розсуд.
Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за своєї відсутності.
Прокурором на підтвердження винуватості обвинуваченого у скоєнні злочину будь-яких інших доказів не надавалось, були надані документи, які стосуються витрат на залучення експерта, а також документи, що характеризують особистість обвинуваченого.
Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодився обвинувачений.

Обвинувачений зазначив, що повністю визнає себе винним у скоєнні злочину, обставини, які зазначені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, вартість майна не оспорює, кваліфікація дій є вірною, що підтверджено відповідною письмовою заявою.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, його докладні пояснення про обставини скоєння злочину, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_4 , судом встановлено, що обвинувачений раніше засуджувався за скоєння різних злочинів проти власності, відбував покарання. Після засудження вироком від 18.05.2020 року через нетривалий період часу знову скоїв злочин проти власності, не перебуває на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради та в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд не враховує щире каяття з наступних міркувань.

Так, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що обвинувачений вчиняв заходи для відшкодування потерпілому завданої шкоди, що могло б бути ознакою щирого каяття, хоча мав для того достатньо часу.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та приймає до уваги те, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, будучи засудженим за скоєння грабежу у травні 2020 року, у грудні того ж року знову вчинив новий злочин проти власності, не працює, не має стійких соціальних зв`язків.

Всі вищезазначені обставини у своїй сукупності не дають суду підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а отже і не вбачає підстав для застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Цивільного позову в ході досудового розслідування та судового розгляду не заявлялось.

Судом також вирішується питання стягнення витрат на проведення експертизи під час досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. ст. 185 ч. 2 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та призначити покарання у виді шести місяців арешту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 490,35 гривень (чотириста дев?яносто гривень 35 коп).

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1