Номер провадження: 11-сс/813/451/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

суддя: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10

представника АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката ОСОБА_12 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року про арешт майна, в рамках кримінального провадження №00006341, -

встановив:

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ОСОБА_9 та накладено арешт на майно, в рамках кримінального провадження №00006341, із забороною відчуження та здійснення будь-яких реєстраційних дій.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник АТ «Альфа-Банк» - адвокат ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у клопотанні ОСОБА_9 про накладення арешт на майно в рамках кримінального провадження №00006341.

Апеляційний розгляд проведено за відсутністю представника АТ «Альфа-Банк» ОСОБА_11 , оскільки останній в судове засідання апеляційного суду, призначене на 16 серпня 2021 року, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Апеляційної суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації права апелянта на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги те, що представник банку, будучи повідомленими про дату та час розгляду справи в апеляційному суді, не з`явився, суд оцінює таку поведінку, як небажання його особисто прийняти участь в розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши суддю-доповідача; прокурора та представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , які просили відмовити у задоволенні клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката ОСОБА_12 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді; вивчивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Відповідно до положень п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Оскаржена ухвала слідчого судді постановлена за результатами розгляду в якому представник АТ «Альфа-банк» участі не приймав, що підтверджується матеріалами судової справи, а також змістом оскаржуваної ухвали.

Враховуючи, що під час постановлення оскаржуваного рішення слідчого судді, 18.12.2019 року, представник АТ «Альфа-Банк» не був присутнім у судовому засіданні, строк на апеляційне оскарження постановленої ухвали слідчого судді, у відповідності до вимог ч.3 ст.395 КПК України, становив п`ять днів з дня отримання апелянтом копії ухвали.

Разом з тим, апеляційним судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» зверталось до слідчого судді районного суду з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного 18.12.2019 року ухвалою слідчого судді, в рамках кримінального провадження №00006341.

24.09.2020 року слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання АТ «Альфа-Банк» про скасування арешту на майно.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що АТ «Альфа-Банк» було обізнано про існування ухвали про накладення арешту на майно, мало в розпорядженні ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року, якою було накладено арешт на майно, в рамках зазначеного кримінального провадження.

Вперше апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді від 18.12.2019 року була подана АТ «Альфа-Банк» 30.11.2020 року, але ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.12.2020 року зазначена апеляційна скарга була повернута, у зв`язку із пропущенням строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів судової справи вбачається, що вказана ухвала апеляційного суду АТ «Альфа-Банк» в касаційному порядку не оскаржувалась.

Повторна апеляційна скарга представником АТ «Альфа-Банк» - адвокатом ОСОБА_12 подана 03.03.2021 року, тобто через три місяці після отримання ухвали апеляційного суду.

Отже, колегія суддів, приходить до таких висновків: 1) апелянту ще у 2020 році було відомо про існування оскарженої ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року; 2) АТ «Альфа-Банк», будучи обізнаним щодо існування ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року, зверталось до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту на майно, накладеного 18.12.2019 року, а 24.09.2020 року у скасуванні вказаного арешту слідчим суддею було відмовлено; в даному кримінальному провадженні АТ «Альфа-Банк» 30.11.2020 року вперше зверталося до суду з апеляційною скаргою, а отримавши від рішення суду про повернення апеляційної скарги, лише через три місяці повторно звернулося з апеляційною скаргою.

При цьому, повторно звернувшись з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року про накладення арешту на майно, представник АТ «Альфа-Банк», не надав будь-яких доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, застосовується як джерело права.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

У справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.
В апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження такі обставини значного та непереборного характеру представником банку не наведені і не обґрунтовані відповідними правовими нормами Кримінального процесуального Закону України.
З урахуванням наведеного апеляційний суд не приймає до уваги доводи представника АТ «Альфа-Банк» про наявність поважних причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді, оскільки, як встановлено судом, вони фактично відсутні та спростовуються матеріалами провадження, а тому клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає.

Одночасно колегія суду звертає увагу апелянта, що відповідно до положень ст.174 КПК, АТ «Альфа-Банк» не позбавлений можливості звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, яке є предметом іпотеки, надавши при цьому відповідні докази про відсутність подальшої потреби у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження, або суттєво змінилися обставини, які слугували підставами для накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 117, 376, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника АТ «Альфа-Банк» - адвоката ОСОБА_12 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2019 року про накладення арешту на майно, в рамках кримінального провадження №00006341, а саме на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 130/1.

Повернути представнику АТ «Альфа-Банк» - адвокату ОСОБА_12 апеляційну скаргу разом з доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4