н/п 1-кп/766/1544/21
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

08.04.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
судді зі складу колегії суддів: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002016 від 02.06.2017 р., за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в:
22.12.2017 на розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 (головуючий ОСОБА_6 , судді ОСОБА_1 , ОСОБА_7 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, щодо якого ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.10.2017 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, востаннє продовжений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.02.2021 строком до 10.04.2021.
Прокурор під час судового розгляду звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого, посилаючись на ту обставину, що ризики, визначені на момент його обрання не зменшились, обвинувачений до затримання не мав законних джерел доходів, обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, що може слугувати причиною для переховування від суду, відсутні міцні соціальні зв?язки.
Відповідно до положень абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Враховуючи ту обставину, що головуючий суддя ОСОБА_6 не може бути присутніми (перебування на самоізоляції) під час розгляду клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 (розгляд якого також в стадії судового розгляду обумовлений і вимогами ст. 331 КПК України) до дати його спливу, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора лише за участю іншого судді зі складу колегії суддів.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання Прокурора, посилаючись на відсутність ризиків, визначених останнім, а також зазначив, що лише тяжкість можливого покарання не може бути єдиною підставою для перебування особи під вартою. Просив суд врахувати, що клопотання прокурора є формальним, без обґрунтування жодними доказами. Обвинувачений позицію захисника підтримав, вважав за доцільне змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, вважаючи позицію Прокурора безпідставною, а розгляд справи таким, що триває поза межами розумних строків.
Вирішуючи питання продовження щодо ОСОБА_4 терміну раніше обраного запобіжного заходу, заслухавши думку учасників судового засідання, суд зважає на таке.
Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинуваченого під вартою. Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжких злочинів, за санкцією одного з якого можливе призначення покарання у вигляді «позбавлення волі» строком від 9 до 12 років.
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинуваченого переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, допит яких на даному етапі судового розгляду не завершено; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду (лише у вигляді реального строку покарання); відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, зокрема відсутність до затримання постійного місця роботи, що є запорукою існування офіційних джерел доходів, а також сім?ї (твердження про перебування на утриманні неповнолітньої дитини є сумнівним і жодними доказами не підтверджено); судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особу обвинуваченого, тяжкості злочинів, які йому інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам його можливого впливу на свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Обставини, на які посилається як ОСОБА_4 , так і захисник не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб (до 06 червня 2021 р.)
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 369, 371, 372, 376, абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:
* Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка, Херсонської області) обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 306, ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, на 60 днів до «06» червня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1