Справа № 194/1848/18
Провадження № 1-в/610/59/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія Харківської області в режимі відеоконференції з Державною установою «Покровська виправна колонія (№ 17)» клопотання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 вироку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Армавір Краснодарського краю Російської Федерації, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.01.2018 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1-го року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

засудженого 04.03.2020 Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 2-х років 1-го місяця позбавлення волі,

відбуваючого покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)»,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2021 Державна установа «Покровська виправна колонія (№ 17)» звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з вказаним клопотанням, у якому просить привести вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 та вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018. Клопотання обґрунтовано тим, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України. Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України. 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, яким внесено зміни до ст. 309 КК України. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даним клопотанням.

Представник Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» в судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд клопотання за відсутності представника адміністрації виправної колонії.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав клопотання виправної колонії.

Прокурор вважав, що підстави для задоволення клопотання виправної колонії відсутні, оскільки злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, за який ОСОБА_4 засуджений вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020, він вчинив 12.09.2018, тобто протягом року після його засудження за ч. 1 ст. 309 КК України вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018. Покарання, призначені ОСОБА_4 за вказаними вироками, не перевищують санкції відповідних частин ст. 309 КК України у редакції Закону №2617-VIII.

Заслухавши думку прокурора, пояснення засудженого, дослідивши надані матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 1-го року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 визнано ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно), та призначено йому покарання у виді 2-х років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 та остаточно призначено покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць.

Відповідно до частини 1 статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, до частин першої та другої статі 309 КК України, згідно з якими:

- незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п'яти років (ч.1 ст. 309 КК України);

- ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років (ч. 2 ст. 309 КК України).

Частиною другою статті 309 КК України в редакції чинній до 01.07.2020, встановлювалась кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою даної статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах.

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018 ОСОБА_4 призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1-го року обмеження волі, що не перевищує санкцію ч. 1 ст. 309 КК України у редакції Закону № 2617-VIII, тому підстави для приведення вироку у відповідність до зазначеного закону відсутні.

Зі змісту вироку Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 встановлено, що вказаним вироком ОСОБА_4 засуджений за злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, який він вчинив 12.09.2018, тобто протягом року після його засудження за ч. 1 ст. 309 КК України вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2018.

Диспозицією частини другої статті 309 КК України, в редакції Закону №2617-VIII, передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, вчинені, зокрема, протягом року після засудження за цією статтею.

Беручи до уваги вищенаведене, а також, що покарання у виді у виді 2-х років 1-го місяця позбавлення волі, призначене ОСОБА_4 вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2020 у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у редакції Закону № 2617-VIII, вирок не потребує приведення у відповідність до зазначеного закону. Тому клопотання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 5, 70, 72, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» про приведення вироку стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 16.02.2021.

Суддя ОСОБА_1