Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1552/17
Номер провадження 1-кс/530/234/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.06.2021 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зіньків справу за скаргою
ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження винесену слідчим Зіньківського ВП ГУНП в Полтавській області
В С Т А Н О В И В :
До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 06.12.2017 року внесенного до ЄРДР за № 0000546 від 02.12.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до системи автоматизованого розподілу справ між суддями дана скарга передана на розгляд судді ОСОБА_1 ..
Скаржник вказує, що 10.06.2021 року ним отримано постанову про закриття кримінального провадження від 06.12.2017 року внесенного до ЄРДР за № 0000546 від 02.12.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу злочину та надано копію постанови про закриття кримінального провадження за підписом слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 .
Представник Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області та прокурор були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явку представника в судове засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили, тим самим не скористалися своїм процесуальним правом та не виконали своїх процесуальних обов`язків.

В судове засідання, належним чином повідомлений скаржник, ОСОБА_3 , не з"явився.
Суд зачитавши заяву скаржника, та дослідивши наявні матеріали справи, приходить до висновку.

Скаржник вказує, що 10.06.2021 року ним отримано постанову про закриття кримінального провадження від 06.12.2017 року внесенного до ЄРДР за № 0000546 від 02.12.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Дана постанова про закриття провадження мотивована п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - відсутністю складу злочину.
ОСОБА_3 зазначає, що на його думку, слідчим не виконав всих слідчих дій, внаслідок яких можна встановити особу злочинця: не призначено й не отримано висновок експерта стосовно того однією чи кількома особами (від імені власників) підписано договори оренди землі; не допитано нині працюючих ПП "Агроекологія" (директора, юристів, керівника відділу кадрів, бухгалтерів); не витребувано у ПП "Агроекологія" посадові інструкції (наказ/розпорядження) працівників відповідальних за організацію підписання договорів.
Висновки слідчого, які ґрунтуються на поясненнях свідків, без перевірки наданої такою особою інформації є передчасними і свідчать про неналежне розслідування фактів протиправної поведінки. Заперечення особи, під час вчинення злочину, не є достатньою підставою для закриття провадження у кримінальному процесі.
Таким чином, обґрунтування слідчим закриття кримінального провадження відсутністю очевидців і свідків вказаної події та неможливістю встановлення об`єктивних даних є необ`єктивним і надуманим безпідставним.
Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року № 10-рп/2011.
Відповідно до положень ст. 9 цього Кодексу, під час кримінального провадження слідчий зобов"язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу та інших актів законодавства (принцип законності). При цьому, слідчий зобов"язаний (а не має право) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами (ст.22 КПК України).
Потерпілим у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов"язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви залучення її до провадження як потерпілого (ст.55 КПК України).
Відповідно до положень ст. 56 КПК України, потерпілий протягом кримінального провадження, зокрема, має право подавати слідчому докази та заявляти клопотання, а також оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого. Також, поряд з іншим, потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону (ч.1 ст.21 КПК України).
Згідно ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Частиною 2 цієї статті визначені повноваження слідчого. При цьому, відповідно до п.8 ч.2 цієї статті, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Згідно ч.3 цієї статті, рішення слідчого приймається у формі постанови, при цьому, постанова виноситься у випадках, передбаченим цим Кодексом. Постанова слідчого складається з вступної, мотивувальної та резолютивної частини (ч.5 ст.110 КПК України).
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Частиною 1 ст.303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким (заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо) такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності є вичерпним.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.

У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб"єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обовязок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.

При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень. Однією із загальних засад кримінального провадження є його публічність ( п.18 ч.1 ст.7 КПК України). Суть даної засади кримінального провадження полягає в тому, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи яка його вчинила.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов"язаний всебічно, повно і неупередженно дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупередженних процесуальних рішень.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відносяться: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, доступ до правосудця та обов"язковість судових рішень, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст.7КПК України).
Як встановлено в судовому засіданні слідчий СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 не провів перевірки по заяві ОСОБА_3 , не опитав усіх свідків, не зібрав всі матеріали, не витребував їх та не долучив до матеріалів справи.
Окрім того, в постанові про закриття кримінального провадження вказано на висновок експерта № 353 від 09.02.2017 року, відповідно до якого підпис "Орендодавець" на зворотній стороні 2-го аркуша договору оренди землі від 16.01.2008 року на ім"я ОСОБА_3 виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.
Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:…..3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень глави 26.
Відповідно до ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.
Згідно із приписами ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Відповідно до рекомендації № R (85)11 щодо положення потерпілого в рамках кримінального права і кримінального процесу, прийнятій Комітетом міністрів Ради Європи від 28.06.1985, наголошується на необхідності приділяти більше уваги потребам потерпілого на всіх етапах кримінального процесу.
Слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження недостатньо мотивована, при вищезазначених недоліках досудового розслідування винесена передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 119, 304,306, 307, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 06.12.2017 року внесенного до ЄРДР за № 0000546 від 02.12.2016 року за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України задоволити.
Скасувати постанову слідчого СВ Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 06.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000546 від 02.12.2016 та направити копію ухвали Зіньківському відділу Диканської окружної прокуратури для організації і контролю досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Написано власноручно.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1