ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/695/21 Номер провадження 11-сс/814/200/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 08.02.2021 року,-
в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, полковника поліції, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 181 600 гривень у національній грошовій валюті.

Згідно ухвали та клопотання, у провадженні слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження №0000584 від 10.12.2020 за ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_9 підозрюється у тому, що він, будучи начальником Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, маючи спеціальне звання полковник поліції, тобто будучи службовою особою, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи своє службове становище, за попередньою змовою з підлеглим йому працівником - оперуповноваженим ВКП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , в червні 2020 року, більш точно дата не встановлена, висунули вимогу ОСОБА_11 про надання неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 5000 тис. доларів США за закриття кримінальних проваджень № 0001714 від 04.09.2020 за заявою ОСОБА_12 за ч.3 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, №0000945 від 08.05.2020 за заявою ОСОБА_13 за ч.2 ст.190 КК України, № 0002142 від 04.09.2019 за ч. 1 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_14 та інших кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_11 і членів його родини, а також за невнесення відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

При цьому, при зустрічі між ОСОБА_11 та оперуповноваженим ВКП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , яка відбулась в червні 2020, більш точно дата не встановлена, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 висунув вимогу щодо подальшого спілкування щодо передачі неправомірної вигоди з адвокатом. Після чого, ОСОБА_11 назвав мобільний телефон та прізвище свого адвоката ОСОБА_17 , з яким у нього був укладений договір, якому зателефонував ОСОБА_10 .

Після чого, начальник Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи спільно зі своїм підлеглим - оперуповноваженим ВКП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , використовуючи своє службове становище, в різний час провів декілька зустрічей з адвокатом ОСОБА_17 як біля приміщення Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області за адресою м. Харків, вул. Невельська, 1/32, так і в приміщенні правоохоронного органу, під час яких вимагав передачу неправомірної вигоди у сумі 5 000 дол. США за закриття кримінальних проваджень та за невнесення відомостей до ЄРДР за заявами ОСОБА_15 та ОСОБА_18 стосовно ОСОБА_11 .

Реалізуючи спільний з ОСОБА_9 умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди, 29.01.2021 приблизно о 15 год 40 хв., оперуповноважений ВКП Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , перебуваючи у автомобілі Шкода Октавія, р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_17 , біля буд. № 10 по вул. Академіка Філіпова у м. Харкові, отримав від ОСОБА_17 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 4 000 дол. США., після чого ОСОБА_10 був затриманий на місці вчинення злочину.

Під час особистого обшуку ОСОБА_10 виявлено та вилучено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти на загальну суму 4000 доларів США.

29.01.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя вказав що в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому зазначив про недоведеність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України тавинятковості застосування застави у розмірі 300 прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного приходить до висновку, що належну процесуальну поведінку підозрюваного може забезпечити запобіжний захід у вигляді застави, який визначити у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Не оспорюючи обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в обсязі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Вказує на те, що судом не обґрунтовано застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж того, з яким звернувся орган досудового розслідування.
Засначає, що слідчим судею не було враховано, що підозрюваному інкримінується вчинення тяжкого корупційного злочину, ініціатором вчинення якого він був.
На доведеність ризику переховування підозрюваного вказує на відсутність у власності ОСОБА_9 рухомого та нерухомого майна.
Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.
У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 просять у задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Заслухавши доповідача, підозрюваного та захисників в його інтересах, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частина 2 ст.194 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, висновки слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України є правильними і ніким не оспорюються.

Вирішуючи клопотання слідчого, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 178 КПК України врахував обставини, які підлягають з`ясуванню при обранні запобіжного заходу.

При цьому, попри обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.177 КПК України, щодо запобігання яких прокурором не була доведена неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано вказав на недоведеність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та дійшов правильного висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави.

Так ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та реєстрації; одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, мати ОСОБА_9 , ОСОБА_19 вказала на свою згоду постійного перебування підозрюваного у житлі, власником якого вона є, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків у ОСОБА_9 .

Відповідно до умов запобіжного заходу у вигляді застави, визначених слідчим суддею у оскаржуваній ухвалі, одним із обов`язків, покладених на підозрюваного, є здача на зберігання до відповідних органів державної влади паспорта для виїзду закордон. Вказану вимогу ОСОБА_9 виконав, що доводить неможливість підозрюваного залишити територію України і таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Окрім цього, ОСОБА_9 проявляє належну процесуальну поведінку, з`являється на першу вимогу до суду, доказів його ухилення від явки до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду не встановлено.

При цьому в матеріалах провадження відсутні дані на підтвердження порушення ОСОБА_9 за весь час досудового розслідування процесуальних обов`язків та умов запобіжного заходу - з моменту його обрання.

З матеріалів справи також вбачається, що попри заявлену у клопотанні слідчого неможливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави через відсутність заяв від осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів у рахунок внесення застави, відповідна заява надійшла до суду першої інстанції 08.02.2021 року від ОСОБА_20 про його бажання та можливість внести заставу щодо ОСОБА_9 . Інших доводів, що вказували б на неможливість застосування щодо підозрюваного вказаного запобіжного заходу ні у клопотанні слідчого, ні прокурором у судовому засіданні не наведено.

Разом з тим, відповідно до положень ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн., з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, на думку колегії суддів, є достатньою у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.
Крім цього, слід зазначити, що доводи прокурора щодо ініціювання ОСОБА_9 вчинення кримінального правопорушення стосуються оцінки наявних в матеріалах провадження доказів та потребують перевірки судом при розгляді кримінального провадження по суті.

Отже, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді застави, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та наявність підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді саме застави та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 08.02.2021 року про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4