КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/1054/21 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3559/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,
за участю: підозрюваного ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 12.02.2021 року, в порядку ст. 303 КПК України.
Зобов`язати начальника слідчого відділу Бучанського РУП ГУНП в Київській області та керівника Бучанської окружної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані про скасування повідомлення ОСОБА_7 , про підозру від 12.02.2021 року.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, щооскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги докази захисника щодо порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру та відсутності будь-яких доказів на її обґрунтування, у зв`язку з цим висновок суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Судом були відхилені клопотання сторони захисту про допит осіб та дослідження доказів, що призвело до неповноти судового розгляду. Також порушений встановлений ст. 22 КПК України принцип змагальності сторін та їх свободи у наданні доказів, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Також апелянт зазначає, що фактичні обставини, викладені у повідомленні про підозру, в порушення п. 6 ст. 277 КПК України, не містять не лише будь-яких ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а і взагалі будь-якого правопорушення, передбаченого українським законодавством.
Слідчим суддею не надано оцінки доводам сторони захисту в частині того, що повідомлення про підозру в порушення ч. 2 ст. 278 КПК України здійснено після спливу встановленого законом 24-х годинного строку після затримання особи.
Слідчим суддею необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання щодо витребування журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції № 1 (м. Буча) Бучанського УП ГУ НП України в Київській області та допиту у якості свідків гр. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (для підтвердження обставин приїзду ОСОБА_7 не з метою вчинення хуліганських дій, а з метою надання охоронних послуг).
Дослідження у судовому засіданні журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених є важливим доказом (часу фактичного затримання підозрюваних у цьому кримінальному провадженні та на підставі нього можливо встановити наявність або відсутність факту порушення 24 годинного строку вручення письмового повідомлення особі про підозру з моменту її затримання).
Що стосується свідка ОСОБА_9 , то вона є власником земельних ділянок проникнення на які інкримінується підозрюваним у цьому кримінальному провадженні. Саме вона викликала підозрюваних, які є працівниками охоронної фірми для забезпечення її власної безпеки, оскільки перебувала в умовах, які створювали загрозу для її життя та здоров`я, а поліція на її виклики належним чином не реагувала. Таким чином показання ОСОБА_9 є важливими для доведення необґрунтованості підозри, відсутності хуліганського мотиву та мети порушення громадського порядку в діях підозрюваних осіб. ОСОБА_10 повність підтверджує показання ОСОБА_9 і їхні пояснення долучені до скарги.
В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга,не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У даному кримінальному провадженні 12.02.2021 заступником начальника СВ ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_11 за погодженням з заступником начальника Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_12 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 296 КК України ОСОБА_7 .
Стороною обвинувачення у повідомленні ОСОБА_7 про підозру викладені наступні обставини: «Встановлено, що 11.02.2021 близько 20.00 год. ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб зі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з метою порушення громадського порядку прибули на 4-х автомобілях марок Volkswagen, Skoda, Nissan та Citroen до воріт бази відпочинку сімейного типу за адресою: АДРЕСА_3 .
Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел ОСОБА_17 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , будучи одягненими в тактичний одяг, який закриває обличчя, маючи при собі піротехнічні засоби, проникли на територію вищевказаної бази відпочинку та, будучи агресивно налаштованими, діючи умисно з метою грубого порушення громадського порядку, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що своїми протиправними діями грубо порушують громадський порядок, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, із хуліганських мотивів, незважаючи па присутність працівників поліції та власника бази відпочинку, а також інших присутніх осіб, застосували піротехнічні засоби з метою залякування присутніх, ігноруючи вимогу працівників поліції та інших присутніх припинити свої протиправні дії та покинути територію бази відпочинку, продовжуючи свої протиправні дії, направилися до гостьового будинку літера «Щ» відповідно до експлікації, де почали бити вікна та фасадну частину вказаної будівлі, після чого намагалися покинути територію бази, однак були затримані працівниками поліції.»
Вказані обставини кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.
Однак сторона захисту вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є абсурдним, незаконним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам ст. 277, 278 КПК України, а крім того в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які обґрунтовують підозру. Фактичні обставини, викладені у повідомленні про підозру, в порушення п. 6 ст. 277 КПК України не складають, а ні кримінального правопорушення, ніби вчиненого ОСОБА_7 , а ні будь-якого іншого правопорушення.
З повідомлення про підозру неможливо встановити, які саме дії на думку сторони обвинувачення вчинив ОСОБА_7 , яку саме участь у вчиненні дій, які кваліфіковані як хуліганські, він приймав і чи приймав взагалі, чи є особи, які потерпіли від дій ОСОБА_7 та інших осіб, яку саме шкоду їм заподіяно.
З тексту підозри неможливо встановити, у чому саме виразилися протиправність дій та особлива зухвалість, виявлена ОСОБА_7 та іншими особами, яких сторона обвинувачення вважає співучасниками злочину, які саме правила громадського порядку були порушені, яким чином та які піротехнічні засоби були застосовані, хто з присутніх на місці події був заляканий, або зазнав іншого злочинного впливу.
З тексту підозри випливає, що хтось на місці події почав бити вінка та фасадну частину будівлі, однак жодних даних про пошкоджене майно немає. Немає також жодних даних про те, хто це робив і яка у цьому роль ОСОБА_7 .
Таким чином, викладені фактичні обставини, які сторона обвинувачення вважає кримінальним правопорушенням, не містять не лише будь-яких ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а і взагалі будь-якого правопорушення, передбаченого українським законодавством.
Зокрема у тексті повідомлення про підозру відсутні будь-які обставини, які б хоча б гіпотетично могли свідчити про наявність в діях ОСОБА_7 ознак особливої зухвалості або виняткового цинізму.
Крім того, повідомлення про підозру в порушення ч. 2 ст. 278 КПК України здійснено після спливу встановленого законом 24-х годинного строку після затримання особи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
Також, текст повідомленої підозри не містить в собі будь-яких фактів, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 приймав участь у вчиненні злочину, що йому інкримінують.
19.05.2021 року ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області відмовлено у задоволенні зазначеної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на повідомлення про підозру від 12.02.2021 року поданої в порядку ст. 303 КПК України.
Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно довимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг би вчинити правопорушення про які йому було повідомлено.
В ході розгляду скарги, всупереч доводам апелянта, встановлено, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимог положень ст.276-278 КПК України, а доводи захисника підозрюваного ОСОБА_7 у скарзі на повідомлення про підозру ОСОБА_7 визнано такими, що фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру в порядку ст.303 КПК України.
Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що при здійсненні повідомлення про підозру органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст. 276-278 КПК України, а відтак відсутні підстави для задоволення скарги.
Тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.
Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
Також слідчим суддею перевірено доводи сторони захисту в частині, того, що повідомлення про підозру в порушення ч. 2 ст. 278 КПК України здійснено після спливу встановленого законом 24-х годинного строку після затримання особи та встановлено, що питання щодо спливу часу вручення повідомлення про підозру, та питання щодо незаконного утримання підозрюваного ОСОБА_7 стороною захисту не оскаржувалось. Що стосується формальності вручення повідомлення про підозру то воно було вручено в присутності захисника та зауважень, що йому воно не зрозуміле не було. Натомість ОСОБА_7 зазначив, що не згоден з ним.
Більш того колегією суддів встановлено, що відповідно до копії протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 12.02.2021 складеного о 10 год. 25 хв. /а.с. 15-18/, вбачається, що ОСОБА_7 , фактично затримано 12.02.2021 року о 06 год. 00 хв. в порядку ст. 208 КПК України. Відповідно до повідомлення про підозру /а.с. 12-14/. ОСОБА_7 , повідомили про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України 12.02.2021 о 23 год. 02 хв.
При цьому, з протоколу затримання особи підозрюваного у вчиненні злочину від 12.02.2021 /а.с. 15-18/, вбачається, що при затриманні ОСОБА_7 був присутній захисник ОСОБА_20 . Однак від захисника та підозрюваного будь-яких зауважень, щодо невідповідності фактичного часу затримання підозрюваного останніми до протоколу не зазначено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2021 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4