ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/5727/21

Номер провадження 1-кп/495/782/2021

05 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000231 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села с. Молога, Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4
законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6
обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 грудня 2016 року справа №495/8165/16-ц, вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь представника потерпілої ОСОБА_6 , аліменти на утримання малолітньої дитини потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 17.10.2016 року та до досягнення дитини вісімнадцяти років.

Однак, обвинувачений ОСОБА_3 систематично, на протязі тривалого часу умисно злісно ухиляється від виплати встановлених рішенням суду коштів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , при цьому платежі на утримання малолітньої дитини здійснював лише у березні 2020 року, ніякої участі у житті та виховуванні дитини не приймає, на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості не перебуває.

Таким чином, загальна сума заборгованості станом на 30.06.2021 року, згідно розрахунку заборгованості, виданої державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), складає 31 304 гривні 55 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом законного представника потерпілої та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений це її колишній чоловік. Від шлюбу у них є дитина донька ОСОБА_7 2008 року народження. Спільне життя не склалося та вона подала на розлучення та стягнення з обвинуваченого аліментів. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06 грудня 2016 року вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на її користь, аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2008 року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 17.10.2016 року та до досягнення дитини вісімнадцяти років. Обвинувачений платежі на утримання малолітньої дитини здійснював періодично та не в повному обсязі, дитину бере до себе дуже рідко. Погодилась із запропонованою прокурором мірою покарання у вигляді громадських робіт.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що був одружений з представником потерпілої. Спільне життя не скалаося та вони розлучилися. Від шлюбу у них є спільна дитина 2008 року народження. Йому відомо, що 06 грудня 2016 року судом було прийнято рішення про стягненні з нього на користь представника потерпілої ОСОБА_6 , аліменти на утримання їх малолітньої дитини ОСОБА_5 , 2008 року народження, в твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 гривень щомісяця, починаючи з дати подання позову, тобто з 17.10.2016 року та до досягнення дитини вісімнадцяти років. Аліменти він не сплачував у зв`язку з відсутністю роботи, а також те що у країні був введений карантин. Платежі він періодично робить, але тоді, коли у нього є гроші. Пояснив, що буде оплачувати і заборгованість по аліментах та самі аліменти. У скоєному розкаявся.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч.1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику по місцю проживання, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він нібито розкаявся у скоєному, але реальних дій, направлених на виплату встановлених рішенням суду аліментів, не зробив, не стоїть на обліку в центрі зайнятості, те, що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, а також враховуючи думку представника потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді громадських робіт.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1