УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
слідчий ОСОБА_3
за участю представника особи у володінні якої
перебувають речі та документи
НБУ ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, клопотання внесене старшим слідчим з ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000422 від 24.02.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111, ч.2 ст.364 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , внесеному по кримінальному провадженню за №0000422 від 24.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 364 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 24.02.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 у період 2016-2017 років надали особам, які співпрацюють з відповідними спецслужбами Російської Федерації, допомоги у проведенні підривної діяльності проти України шляхом надання конфіденційної банківської інформації стосовно працівників СБ України, ІНФОРМАЦІЯ_2 та інших правоохоронних органів, у томі числі тих, які брали участь у проведенні Антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

З метою приховання злочину посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи службовим становищем всупереч інтересам служби, системно порушували законодавство, яке регулює проведення тендерних процедур, укладання господарських угод з компаніями - нерезидентами про надання послуг та виконання таких угод, здійснення операцій із золотовалютним резервом України, перевірку діяльності комерційних банків (окремі посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не реагували на виявлені порушення в інтересах окремих комерційних банків), що спричинило тяжкі наслідки.

Як вказує слідчий, на даний час у межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до документів, які містять відомості про обставини вчиненого кримінального правопорушення та мають значення для досудового розслідування як докази, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою:

АДРЕСА_1 судовому засіданні старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник особи, у володінні якої знаходяться документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, заперечив щодо задоволення клопотання, просив відмовити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення осіб, що з`явилися, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку в процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третіми особами при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної чи юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадження; можливість їх використання як доказів та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності, якщо воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015 року).

Водночас, подане до суду клопотання слідчого не відповідає вимогам, регламентованим ч. 2 ст. 160 КПК України, а саме: слідчим не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Окрім того, дослідивши клопотання та матеріали, долучені до нього, слідчий суддя вважає, що сторона кримінального провадження у своєму клопотанні не довела наявність достатніх вважати, що документи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 159-166, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000422 від 24.02.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111, ч.2 ст.364 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ,код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: