Номер провадження: 11-сс/813/1123/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження №0000537, внесеного до ЄРДР 09 липня 2021 року,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року застосовано до ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження №0000537, внесеного до ЄРДР 09 липня 2021 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 06.09.2021 року, визначено розмір застави, у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; наявністю ризиків, передбачений п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; відсутністю підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів та нездатністю розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків, зважаючи на роль підозрюваного, який згідно показів інших підозрюваних є особою, яка запропонувала вчинити кримінальне правопорушення, зухвалий характер вчинення такого кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, зокрема, захисник стверджує, що:

- було допущено грубе порушення прав ОСОБА_9 на захист, зокрема ані захисник, ані сам підозрюваний не були ознайомлені з клопотанням слідчого та доданими до нього матеріалами;

- заявлене слідчим клопотання є виключно декларативним та базується на необґрунтованих припущеннях, що тим не менш не завадило слідчому судді дійти висновку про їх існування;

- безпідставним є посилання на ризик впливу підозрюваним на свідків та потерпілих, з огляду на те, що ОСОБА_9 у судовому засіданні погодився із підозрою, тобто фактично визнав свою винуватість та надав слідчому інформацію, що може використовуватись як доказ;

- слідчий суддя не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями наданим слідчому, прокурору або посилатись на них, посилається на них як на докази ризику;

- ОСОБА_9 є громадянином України, раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно має чималу сім`ю, близьких родичів в України та зокрема в м. Одеса, на його утриманні знаходять дружина та двоє неповнолітніх дітей, один з яких страждає на серйозне захворювання та потребує постійного лікування і догляд;

- визначний розмір застави є явно непомірний для підозрюваного, а в ухвалі слідчого судді не наведено жодного сприйнятливого доводу чому випадок ОСОБА_9 є винятковим та до нього необхідно застосувати заставу, що у 15 разів перевищує мінімальну можливу.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржену ухвалу і ухвалити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання слідчого матеріали, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СВ відділу поліції №4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000537, внесене до ЄРДР 09 липня 2021 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що 08.07.2021 о 19:00 годині ОСОБА_9 вступив в злочинну змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , направлену на таємне викрадення чужого майна, з приміщення ТОВ «Пакінг» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 18 В, що належить потерпілому Ель-Хава Пол Ель-Хурі Луіз.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, того ж дня, приблизно о 03:20 годині, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, попередньо розподіливши ролі між собою, таким чином, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , залишились в автомобілі «HondaAccord» чорного кольору р/н НОМЕР_1 , біля паркану ТОВ «Пакінг», розташованого за адресою: м. Одеса, Ільфа і Петрова, 18 В, та стали слідкувати, щоб їх злочинні дії в тому числі дії ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , були непомічені, тоді, як ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , шляхом пошкодження металопластикового вікна, проникли в приміщення ТОВ «Пакінг», звідки таємно викрали майно, яке належить потерпілому, а саме: металевий сейф чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 1000 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на 09.07.2021 становлять 27286 гривень, тим самим спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 27286 гривень.

Після чого, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , з викраденим майном на автомобілі «HondaAccord» чорного кольору, р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

09 липня 2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці)вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у інше приміщення (а.с. 36-40).

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами. Враховуючи, що питання обґрунтованості підозри стороною захисту не оскаржується, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме: в частині наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в частині визначення розміру застави, та можливості застосування іншого запобіжного заходу.

Перевіряючи обґрунтування слідчого щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на осіб, які визнані потерпілими, свідків та інших підозрюваних, у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні, кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років позбавлення волі, та з урахуванням п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема позицією, викладеною у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

При цьому апеляційний суд зазначає, що сама по собі тяжкість злочину не є єдиною визначальною умовою при встановленні вказаного ризику, проте разом з іншими обставинами враховується апеляційним судом.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду апеляційний суд оцінює в контексті обставин цього кримінального провадження та конкретної ситуації, з врахуванням відомостей про особу підозрюваного ОСОБА_9 зокрема, фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування.

На теперішній час підозрюваний ОСОБА_9 одружений, має двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання з 2014 року в м. Одеса, де характеризується позитивно, однак будучи особою працездатного віку, ніде офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має.

Апеляційний суд приймає до уваги доводи сторони захисту про міцні соціальні зв`язки підозрюваного, однак зазначені фактори в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, не будуть мати стримуючи силу та утримувати підозрюваного ОСОБА_9 в місці свого проживання, та від його переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Фактичні дані цього кримінального провадження та особисті обставини підозрюваного ОСОБА_9 в сукупності дають апеляційному суду підстави дійти висновку про існування достатньої ймовірності ризику переховування від органу досудового розслідування або/та суду.

Також апеляційний суд вважає слушними висновки слідчого судді відносно наявності ризику впливу на потерпілого, свідків ті інших підозрюваних, оскільки йому відоме їх місце проживання, а показаннями вказаних осіб в значній мірі підтверджується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_9 підозри за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі наведеного з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК), апеляційний суд дійшов висновку про існування достатньої ймовірності ризику впливу на вказаних осіб , з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Зважаючи на фактичні обставини вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, зокрема вчинення кримінального правопорушення у сфері охорони права власності, непорушність яких гарантовано Конституцією України, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, та у сукупності із відсутністю постійного джерела прибутку, що і стало підґрунтям для вчинення корисливого злочину, вказують на можливість останнього вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з огляду на сукупність встановлених обставин не зможе запобігти встановленим слідчим суддею ризикам.

Крім того, обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як слідчим суддею, так і апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1)щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2)щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3)щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо непомірного розміру застави, апеляційний суд вважає їх слушними з огляду на таке.

Оскарженою ухвалою слідчого судді визначено заставу у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні жодні докази отримання підозрюваним доходу, яким би дав змогу внести таку заставу, не надані докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 681 000 (шістсот вісімдесят одна тисяча) гривень, стороною обвинувачення такі докази також наведені не були.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_9 офіційно не працює, що вказує на те, що він об`єктивно позбавлений можливості внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі.

Апеляційний суд констатує, що слідчий суддя знехтував вимогами ч.4 ст. 182 КПК України, у зв`язку з чим оскаржена ухвала слідчого судді у цій частині не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням відомостей щодо майнового стану підозрюваного, апеляційний суд вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави в передбаченому законом розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.

Твердження сторони захисту про те, що сторона захисту не була ознайомлена з клопотанням слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доданими до нього матеріалами, спростовується матеріалами справи, оскільки наявна розписка про отримання вказаного клопотання та доданих до ного матеріалів. Натомість сторона захисту під час розгляду клопотання слідчим суддею, не заявляла про не ознайомлення сторони захисту з клопотанням.

Відповідно до положень ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п.2) ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000537 від 09.07.2021 року скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 , яке погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000537 від 09.07.2021 року.
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 (шістдесят) днів, до 06.09.2021 року.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Одеського апеляційного суду, за наступними реквізитами:
Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за
Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172
Рахунок отримувача: UA1086720
У разі внесення застави звільнити підозрюваного ОСОБА_9 з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_9 строком до 06.09.2021 року, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;
3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4