Справа № 473/965/21
Номер провадження 1-кс/473/288/2021
УХВАЛА

"26" березня 2021 р. слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001984 від 20.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2 КК України,

встановив

25.03.2021 року слідчий СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївські області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучені в ході огляду місця події 20.03.2021 року предмети, а саме: 17 системних блоків ПК, 17 клавіатур ПК, 19 моніторів ПК, 15 комп`ютерних мишок, камера, металевий сейф, модем, 6 пристроїв
«свіч», телевізор, 2 папки з документами.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в провадженні СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001984, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України,
Так, досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що у м. Вознесенську Миколаївської області, невстановленими особами, під виглядом здійснення господарської діяльності, пов`язаної із розповсюдженням лотерейних білетів, організовано надання послуг у сфері грального бізнесу, а саме - діяльність, пов`язану з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах та комп`ютерних стимуляторах з використанням електронної системи програмного забезпечення, у приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 .

20.03.2021 у нежитловому приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_8 проведено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено наступне, з`єднане за допомогою кабелів, та комп`ютерного обладнання в єдину комп`ютерну мережу, майно, а саме: 17 системних блоків ПК , 17 клавіатур ПК, 19 моніторів ПК, 15 комп`ютерних мишок, камера, металевий сейф, модем, 6 пристроїв «свіч», телевізор, 2 папки з документами.
Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення збереження речових доказів, уникнення можливості приховування та знищення речових доказів, вказане майно підлягає арешту.
В судове засідання слідчий не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд клопотання здійснювати без його участі.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.
Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Як вбачається з матеріалів, що додані до клопотання, досудове розслідування здійснюється за фактом організації невстановленими особами грального бизнесу. Кримінальне провадження зареєстровано в ЄРДР 20.12.2019 року. 19 березня 2021 року слідчим проведено огляд приміщення, розташованому за адресою АДРЕСА_8 , в ході якого вилучено компьютерне обладнання. Огляд проведено без дозволу на це слідчого судді. А також огляд проведено без участі особи , якій належить володіння або особи, у фактичному володінні якої воно знаходиться.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 237 КПК огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння.
За приписами частин 1 і 3 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків установлених ч. 3 цієї статті.
Згідно із вимогами ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов до висновку про те, що протокол огляду місця події від 19 березня 2021 року є недопустимим доказом, оскільки цю слідчу дію проведено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Враховуючи те, огляд, який проведено 19 березня 2021 року без відповідного дозволу на те слідчого судді, та за результатами якого й було вилучено зазначене у клопотанні слідчого майно, використання якого, згідно із вимогами ч. 3 ст. 233 КПК України,як доказу є недопустимим, у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України

постановив

В задоволенні клопотання слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню №0001984 від 20.12.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.203-2 КК України, - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1