Справа № 159/1242/21
Провадження № 1-кп/159/276/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 29.01.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою професійною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має статус учасника бойових дій, є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 29 січня 2021 року приблизно о 16.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись з дозволу потерпілого ОСОБА_6 за місцем проживання останнього в квартирі по АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з поверхні тумби на кухні належний потерпілому мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI Note5» вартістю 2533,33 гривень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.185 КК України.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого та потерпілого.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав та пояснив, що разом з потерпілим розпивав за місцем проживання останнього спиртні напої, скориставшись тимчасовою відсутністю потерпілого забрав з кухні мобільний телефон та того ж вечора продав на привокзальному ринку за 400 гривень. Свою поведінку пояснив станом сп`яніння, щиро кається у вчиненому, просить вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини викрадення належного йому телефону, зокрема пояснив, що того дня запросив до себе в гості друзів, серед них був обвинувачений. Під час відпочинку виникла необхідність зателефонувати, тоді він виявив зникнення телефону, а також помітив відсутність обвинуваченого. На телефонні дзвінки останній не відповідав, тому припустили, що має місце крадіжка. Про подію відразу повідомили поліцію та того ж вечора обвинувачений був затриманий.

Керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого, розміру завданої шкоди.

За обставинами, які сторонами не заперечується, дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України за ознакою повторності, вказавши, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 вчинив, будучи обвинуваченим у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, обвинувальний акт щодо якого скеровано до Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Проте, за встановленими в судовому засіданні обставинами в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутні ознаки повторності, оскільки за змістом частини першої та третьої статті 32 КК України та з урахуванням принципу презумпції невинуватості сам факт вчинення кримінального правопорушення не вперше без постановлення обвинувального вироку щодо першого тотожного або однорідного правопорушення, розгляд якого здійснюється в іншому не об`єднаному кримінальному провадженні, не створює множинності кримінальних правопорушень.

Висновок суду відповідає позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду висловленій у постанові від 14.09.2020 року у справі №591/4366/18.

Таким чином, дії ОСОБА_4 необхідно перекваліфікувати з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд керується положеннями статей 50 та 65 Кримінального кодексу України, відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого, особи винного, обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання. При цьому воно повинно бути необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» вирішуючи питання про вид і розмір покарання в кожному конкретному випадку суд повинен визначити ступінь суспільної небезпечності вчиненого, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого (форми вини, мотивів, способу вчинення, наслідків, тощо).

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься згідно ст.12 КК України до проступків.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить визнання обвинуваченим своєї вини.

До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вік обвинуваченого, його сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність постійного джерела доходу, стан здоров`я як особи з інвалідністю ІІІ групи, статус учасника бойових дій, характеристику за місцем проживання, позицію потерпілого, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме вчинення проступку під час розпивання спиртних напоїв в колі сторонніх осіб за наявності скрутного положення сім`ї, неповнолітніх дітей та хворої матері, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності у виді арешту.

Суд не вважає можливим призначити більш м`яке покарання, передбачене санкцією статті, оскільки через свій майновий стан обвинувачений не зможе виконати покарання у виді штрафу, а покарання у виді громадських робіт не відповідає ступеню тяжкості вчиненого.

В строк відбування покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з моменту затримання 29.01.2021 року по день зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання, тобто по 22.03.2021 року включно з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/856-ТВ від 03.02.2021 року в розмірі 653,80 гривень слід стягнути в доход держави з обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, скасувавши в порядку ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2021 року.

Керуючись ст.ст. 349,374,375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання зарахувати попереднє ув`язнення з 29.01.2021 року по 22.03.2021 року включно з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-21/856-ТВ від 03.02.2021 року в розмірі 653,80 гривень.

Речовий доказ у справі: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5», що перебуває на зберіганні в Ковельському РУП ГУНП у Волинській області повернути потерпілому ОСОБА_6 . Скасувати арешт даного майна накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.02.2021 року.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1