ВИРОК
іменем України
22 березня 2021 рокуСправа №451/1074/20
Провадження № 1-кп/451/64/21

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000140 від 5 червня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, не працюючого, адвокатом, нотаріусом та депутатом не є, одруженого, не інвалід, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 5 червня 2020 року, близько 19-30 години, перебуваючи при в`їзді на територію господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , під час словесної суперечки з ОСОБА_5 , яка виникла на грунті неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 удар рукою в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у виді одного синця в лівій навколо орбітальній ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи №21/2020 від 6.06.2020 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно наніс ОСОБА_5 удар рукою в обличчя. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, призначення міри покарання покладає на розсуд суду (а.с.17).

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України спричинення умисного легкого тілесного ушкодження доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правплрцушень.

Цивільного позову не було заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1 .

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 22 березня 2021 року.