ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/256/21 Справа № 201/861/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження,
за участю:
секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
заявника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову дізнавача Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 21.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000075, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що на цей час в цьому кримінальному провадженні всі можливі та необхідні слідчі дії виконані, виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази не є можливим та можливість їх здобуття вичерпано, й врахувавши, що події, які відбулися 04.05.2020, внаслідок яких скаржник не отримав на рахунок свого мобільного телефону перерахованих ним через мобільний термінал із-за власної помилки (неуважність) коштів в сумі 200 грн, що унеможливлює кваліфікацію вказаної події за ч. 1 ст. 190 КК України, дійшов висновку про обґрунтованість постанови дізнача, яка скасуванню не підлягає.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, задовольнити його скаргу та направити матеріали провадження на подальший розгляд органу дізнання.
Свої вимоги про скасування ухвали ОСОБА_5 обґрунтовує незаконністю судового рішення. Так, заявник вказує, що це провадження вже неодноразово закривалось слідчим, проте всі його постанови були скасовані судом. ОСОБА_5 зазначає, що досудове розслідування з моменту реєстрації кримінального провадження фактично не проводилося, та ним неодноразово подавались клопотання про проведення певних слідчих дій, в задоволенні яких йому необґрунтовано відмовлялось, на підтвердження чому в матеріалах провадження містяться ухвали слідчих суддів про задоволення його скарг на бездіяльність слідчих. На думку ОСОБА_5 , посилання слідчого, як на підставу для закриття провадження, на те, що розмір завданої йому шкоди становить 200 грн, в той час, як кримінальна відповідальність настає у разі заподіяння матеріальної шкоди у розмірі 210.02 грн. є необгрунтованими, оскільки за його підрахунками шкода була завдана у більшому розмірі, оскільки, йому довелося підключати нового оператора зв`язку, користуватися ним та навіть купити новий телефон, та слідчий не вчинив жодних дій для того, щоб розібратись чи було вчинено кримінальний проступок шляхом шахрайства. До того ж, апелянт зазначає, що якщо кримінальний проступок не містить ознак шахрайства, проте містить ознаки іншого кримінального правопорушення, дізнавач має не закривати провадження, а перекваліфікувати дій. При цьому, заявник наголошує на тому, що щодо нього було вчинено саме кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а його скарга задоволенню.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення скарги, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Апеляційним судом встановлено, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності ухвали та постанови дізнавача є необґрунтованими.
З матеріалів провадження видно, що сектором дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 21 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Мотивуючи своє рішення про закриття кримінального провадження, начальник сектору дізнання в постанові вказав на те, що розмір збитку станом на 04.05.2020, необхідний для притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, складає 210 грн. 20 коп. Разом з цим, під час допиту ОСОБА_5 у якості потерпілого стало відомо, що 04.05.2020 невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , допомагаючи потерпілому в поповненні мобільного рахунку не повідомила його про те, що необхідно перевірити номер мобільного телефону, на який необхідно перевести грошові кошти. При цьому, номер телефону в терміналі вводив сам ОСОБА_5 , а сума на яку він бажав поповнити мобільний рахунок становить 200 грн. З огляду на викладене, дізнавач дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального проступку, що є підставою для закриття кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000075 від 21.07.2020, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
З вказаними висновками погодився й слідчий суддя.
Дослідивши матеріали кримінального провадженні, колегія суддів приходить до висновку про законність зазначених рішень.
Так, частиною 1 статті 190 КК України передбачено відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Разом з цим, як видно із пояснень ОСОБА_5 наданих ним в суді першої інстанції, та що не заперечував в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, він власноручно вводив у мобільному терміналі цифри номеру телефону, який він бажав поповнити. При цьому, із-за своєї неуважності він помилився в цифрах номеру телефону, зазначивши цифри мобільного телефону НОМЕР_1 , замість мобільного телефону НОМЕР_2 . При цьому, під час набору цифр телефону співробітник компанії «Київстар» присутнім не був і допомоги в їх введенні не надавав.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вказана подія відбулася, через допущення ОСОБА_5 , помилки у наборі ним цифр свого номеру мобільного, що не залежало від волі інших осіб, тому в цьому випадку кваліфікація діяння за ч. 1 ст. 190 КК України, є неможливою.
Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя, приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_5 , перевірив належним чином наявність підстав для винесення дізнавачем постанови про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000075 від 21.07.2020 й дійшов обгрунтованого висновку про те, органом дізнання було проведено усі необхідні слідчі дії, виконання будь-яких інших слідчих дій є недоцільним, здобуття нових доказів у провадженні вичерпано та є неможливим, тому постанова про закриття кримінального провадження прийнята дізнавачем з дотриманням вимог кримінального процесуального закону України.
Що стосується доводів ОСОБА_5 про понесені ним додаткові витрати у зв`язку із відновленням свого порушеного права, які полягають у підключенні нового оператора зв`язку «Lifecell» та придбання нового мобільного телефону, то слідчий суддя надав їм належну оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд, оскільки такі витрати, в розумінні ст. 22 ЦК України, є збитками у результаті порушення його цивільного права.
Отже, слідчим суддею надана належна оцінка всім доказам, зібраним в ході проведення досудового розслідування, і наведений достатній аналіз та мотиви прийнятого рішення, у відповідності до положеннь ст.ст. 9, 91-94, 110, 284 КПК України.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість як оскаржуваної ухвали, так і постанови про закриття кримінального провадження, тому апеляційна скарга є такою, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4