Провадження № 1-кс/344/4886/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання власнику, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_2 звернувся з клопотанням в інтересах ОСОБА_3 , вимогами якого просить зобов`язати старшого інспектора сектору дізнання Івано-Франківського відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , яка здійснює дізнання у кримінальному провадженні № 0001436 від 03.06.2020 року, передати на відповідальне зберігання ОСОБА_3 транспортний засіб марки «Audi A6», ключі до зазначеного транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких спів мірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику ( законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Зі змісту зазначеного вище вбачається, що питання про передачу речового доказу на відповідальне зберігання не відноситься до компетенції слідчого судді. Слідчим суддею вирішуються питання лише у випадках, передбачених п. 2, п. 3 ч. 6 ст. 100 КПК України.

Питання зберігання речових доказів і документів на стадії досудового розслідування, спеціальної конфіскації та вирішення питань про долю речових доказів врегульовані положеннями ст. 100 КПК України.

Зазначеною нормою віднесено до повноважень слідчого судді розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про передачу речових доказів для реалізації, технологічної переробки, їх знищення або передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

Питання зміни слідчим суддею встановленого порядку зберігання речових доказів КПК України не передбачене.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Крім того, із доданої до клопотання копії ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 червня 2020 року, вбачається, що вказаною ухвалою накладено арешт на транспортний засіб марки «Audi A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії та номеру НОМЕР_2 та ключі від автомобіля.

Питання про скасування арешту майна з автомобіля, як передбачено ст. 176 КПК України, власником транспортного засобу не ініційовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у відкритті провадження за даним клопотанням слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про передачу майна на відповідальне зберігання власнику.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1