КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2021 задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.07.2021 включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою визначено до 26.07.2021 включно.
Зобов`язано начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» організувати невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_8 та забезпечити його право на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із обов`язком не залишати місце фактичного проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., для можливості працювати та утримувати сім`ю, а також із покладенням інших обов`язків, передбачених ст. 181 КПК України.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не спростовано жодного аргументу сторони захисту про їх відсутність.
Посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину поєднаного із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, спростовується доданими до клопотання матеріалами, оскільки у даному кримінальному провадженні ніхто не отримав будь-яких тілесних ушкоджень, а тому слідчий суддя безпідставно не визначив розмір застави.
22.06.2021 від захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких захисник просив постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Апелянт вказував на те, що ухвала слідчого судді постановлена без належного обґрунтування відхилення доводів сторони захисту та зводиться до цитування положень КПК України, при цьому, слідчий суддя належним чином не обґрунтував наявність можливих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.
На думку захисника, підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень є необґрунтованою, оскільки сам зміст підозри базується на діях інших підозрюваних у кримінальному провадженні, натомість дії підозрюваного ОСОБА_8 не конкретизовані та не мають ніякого взаємозв`язку між доданими до клопотання слідчого документами та описаними подіями, причинно-наслідковим зв`язком між умисними діями ОСОБА_8 та суспільно-небезпечними наслідками.
Захисник зазначав, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час досудового розслідування неодноразово змінювались та мають суперечності, а також, органом досудового розслідування не розглянуто інші версії, які могли привести до зникнення ОСОБА_13 .
Слідчим суддею не взято до уваги те, що обшук житла ОСОБА_8 , який проведено 29.05.2021, та під час якого виявлено та вилучено предмети схожі на пістолет та набої до нього, на момент розгляду клопотання слідчого не був легалізований слідчим суддею, а тому протокол обшуку та інші похідні від нього документи є неналежними доказами.
Посилання органу досудового розслідування на те, що підозрюваний ОСОБА_14 організував стійкузлочинну організацію, яка спеціалізується на особливо тяжких злочинах, а саме торгівля наркотиками, зброєю та контрабанда, є безпідставними, оскільки відсутні матеріали, які стосуються вказаної кваліфікації.
Органом досудового розслідування ризик можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду обґрунтований лише тяжкістю покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
ОСОБА_8 має постійне місце проживання в Україні, до затримання працював, має на утриманні батька інваліда та матір похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має житло, в якому постійно проживає з родиною. Крім того, підозрюваний є інвалідом, проходить процедуру реабілітації та на тривалий термін фактично обмежений в пересуванні.
На думку апелянта, перебування ОСОБА_8 під цілодобовим домашнім арештом з носінням електронного засобу контролю, унеможливить його пересування до імовірного місця приховання частини предмета злочину для його знищення, приховання або спотворення, а щодо можливості спілкуватися з третіми особами та можливості віддавати вказівки не встановленим слідством особам знищити, приховувати або спотворити можливі речі чи документи, то як будучи під вартою, так і в разі перебування під цілодобовим домашнім арештом, підозрюваний не обмежений у такому спілкуванні.
Захисник вказував на відсутність доказів та належного обґрунтування наявності ризиків можливого незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, а тому ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, відсутній.
Слідчим суддею не взято до уваги те, що запобігти вказаним ризикам може застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту, із покладанням на нього обов`язків, встановлених п.п. 1, 2, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001601 від 27.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України.
Згідно даних протоколу затримання, 29.05.2021 о 09 год. 00 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.
30.05.2021 о 04 год. 45 хв. ОСОБА_8 вручено повідомлення про підозру в участі у злочинній організації, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 255 КК України; у викраденні людини з корисливих мотивів, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146 КК України; у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), у великих розмірах, вчиненому злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 187 КК України; у незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, вчиненому злочинною організацією, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України.
31.05.2021 старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням від 30.05.2021, погодженим заступником начальника відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 , в якому просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваногоОСОБА_8 строком на 60 днів, без визначення розміру застави, та утримувати останнього в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31.05.2021 задоволено клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.07.2021 включно.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою визначено до 26.07.2021 включно.
Зобов`язано начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» організувати невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_8 та забезпечити його право на отримання такої медичної допомоги, якої вимагає стан його здоров`я.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України.

Крім того, слідчим доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до положень п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив йому розмір застави, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених із погрозою застосування насильства, а також щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованих йому кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів не вбачає.

Викладенні в апеляційній скарзі доводи про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу підозрюваного, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Зважаючи на викладене, а також, враховуючи конкретні обставини вчинення ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та дані про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання в Україні, до затримання працював, має на утриманні батька інваліда та матір похилого віку, є інвалідом, були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого. Разом з тим, вказані обставини не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Твердження захисника про те, що слідчим суддею безпідставно не визначено розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є необгрунтованими, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, із погрозою застосування насильства, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України, а тому, згідно п.п. 1, 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

Посилання захисника на необґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 289 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначених кримінальних правопорушень.
Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеності його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а тому посилання апелянта на суперечливість показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , а також неналежність та недопустимість протоколу обшуку житла ОСОБА_8 від 29.05.2021 та інших похідних від нього документів, є передчасними.
Дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Доводи апеляційної скарги з доповненнями про те, що слідчим суддею не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, спростовується змістом оскаржуваного рішення, яке містить у собі відомості, передбачені ч. 1 ст. 196 КПК України, у тому числі мотиви та обґрунтування прийнятого слідчим суддею рішення.
Інші доводи апеляційної скарги з доповненнями висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3