Справа № 202/8414/19
Провадження № 1-кс/202/854/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

16 лютого 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, яке подане в кримінальному провадженні за № 0000109 від 27.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження цим майном, а також на автомобіль марки «LEXUS GX 460» номерний знак серії НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 та автомобіль марки «RENAULT TRAFIC» номерний знак серії НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання обґрунтовано тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 27.02.2019 року, в якому 9 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, а саме у складені та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а також у привласненні Акціонерного товариства «Українська залізниця» шляхом зловживання своїм службовим становищем за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Слідчий зазначає, що діями ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду в розмірі 829343,82 грн.

З метою забезпечення цивільного позову виникла необхідність у накладенні арешту на належне підозрюваному майно.

Відповідно до частини 2 статті 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, оцінивши доводи, на які посилається слідчий, приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 27.02.2019 року.

В даному кримінальному провадженні 9 лютого 2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Вирішуючи клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного, слідчий суддя враховує, що відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому згідно з частиною другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до частини третьою статті 132 КПК України не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною другою статті 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У силу статті 173 КПК України слідчий суддя, суд має відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно підозрюваного, при цьому як на підставу накладення арешту посилається на необхідність забезпечення цивільного позову.

Разом із тим, матеріали клопотання слідчого не містять даних про заявлення у кримінальному провадженні № 0000109 від 27.02.2019 року цивільного позову до підозрюваного ОСОБА_5 .

Безпосередньо копія цивільного позову до клопотання не долучена.

В клопотанні слідчого не зазначено, ким та на яку суму заявлений цивільний позов до ОСОБА_5 , необґрунтована відповідність вартості майна, що підлягає арешту, розміру заявленого цивільного позову.

Отже, слідчим не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують накладення арешту на майно підозрюваного.

Будь-яких інших підстав для накладення арешту на майно підозрюваного слідчий у клопотанні не зазначив.

Таким чином, виходячи з диспозитивності кримінального процесу, оскільки така правова підстава для арешту майна підозрюваного як необхідність забезпечення відшкодування шкоди (цивільного позову) не доведена, в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1