УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/6429/21

Номер провадження 1-кс/495/1949/2021

09 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгороді-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Молога Білгород-Дністровського Одеської області, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштована, незаміжня, має на утриманні неповнолітніх дітей,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

У С Т А Н О В И В:

09.08.2021 на розгляд до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської від слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 06.08.2021 приблизно о 12 годині, точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 , прийшов до будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , і перебуваючи в приміщенні вище вказаного будинку ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_4 , почали вживати спиртні напої, які знаходились в приміщенні будинку.

Далі 06.08.2021, приблизно о 16 годині 00 хвилин, в приміщенні кімнати будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_8 , та ОСОБА_4 , виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 , виник прямий умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Далі ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , розуміючи та усвідомлюючи наслідки своїх дій, наявним при собі кухонним ножем, нанесла ОСОБА_8 , одне колото різане поранення в область тулуба нижче мечоподібного відростку, розмірами 3Х1,5 мм, від якого останній помер на місці.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події, показаннями свідків, іншими матеріалами кримінального провадження.

Допитана в якості підозрюваного ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнала.

ОСОБА_4 06.08.2021 затримано та поміщено до ІТТ в порядку ст. 208 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підозрювана ОСОБА_4 вчинила особливо тяжке кримінальне правопорушення, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. «… Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , є ризик того, що вона:

- може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, адже будучи обізнаною в тому, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше більш тяжке кримінальне правопорушення.

У відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України вважає, що обрання більш м`якої міри запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки не є доцільним, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Міра запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вважає не є доцільною, оскільки враховуючи тяжкість вчиненого злочину, може призвести до вчинення підозрюваним інших більш тяжких кримінальних правопорушень, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні що, може вплинути на покази, свідків, в ході досудового розслідування, та може призвести до не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування.

Крім того, просить врахувати, що згідно з ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Окрім цього, у ході досудового слідства встановлено, що ОСОБА_4 , може залишити межи території України з метою уникнення кримінальної відповідальності провадження, приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні особливо тяжкого злочину, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке відповідно до ч. 1 ст. 115 КК України, карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, через що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави, а також те, що ОСОБА_4 , перебуває у середньому віці, має задовільний стан здоров`я, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Підозрювана у судовому вину не визнала, просила у задоволенні клопотання відмовити.

Захисник в інтересах підозрюваної адвокат ОСОБА_5 також просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати щодо її підзахисної більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю. Зауважила на тому, що у підозрюваної є двоє неповнолітніх дітей, один з яких є сином ОСОБА_8 . Також звернула увагу на наявність постійного місця проживання. Наголосила на сумніви у обґрунтованості підозри, що вважає, що органом досудового розслідування неправильно кваліфіковано дії, так як експертом причиною смерті вказано «Больовий шок».

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя доходить таких висновків.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує; 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки; 6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, якщо цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також слідчий суддя бере до уваги, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32,Series A, № 182), (Erdagoz v.Turkey(Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення /сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення/ свідчать докази зібрані у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Вирішуючи питання наявності ризиків, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя доходить висновку, що вказані слідчим у клопотанні ризики знайшли своє підтвердження в ході розгляду клопотання, а також той факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а також обставин, що характеризують підозрювану, того що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, офіційно не працює, слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження застосувати щодо неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винною у його вчиненні, дані про її особу, а саме, що остання не має постійного джерела доходів, офіційно не працевлаштована, вважаю слушною позицію сторони обвинувачення та вважаю за можливе не визначати розміру застави у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 184, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком до 04 жовтня 2021 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1