Справа № 357/5657/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000934, внесеному до ЄРДР 21.05.2021 року, за обвинуваченням
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неоднооазово судимого:
- 17.07.2007 року вироком Білоцерківського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 13.04.2009 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 01.09.2009 року вироком Білоцерківського міського суду Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 18.06.2015 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;
- 31.08.2016 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень;
- 27.01.2017 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185КК України, із застосуванням ч. 1, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 12.06.2020 року із Старобабанівської ВК №92 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
У С Т А Н О В И В:
21.05.2021 року, приблизно о 12 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 , перебуваючи по вулиці Куценка в м. Біла Церква, Київської області, на узбіччі дороги незаконно придбав-знайшов згорток з фольги із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, ззовні схожої на наркотичний засіб «метадон».
Маючи досвід вживання наркотичних засобів, ОСОБА_2 , визначивши за зовнішніми ознаками, що дана речовина є наркотичним засобом «метадоном», поклав вищевказаний згорток з фольги із кристалоподібною речовиною білого кольору до правої кишені своїх штанів, в які був одягнутий і в подальшому незаконно зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Цього ж дня, о 12 годині 50 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись поблизу будинку № 16, що по вулиці Куценка в м. Біла Церква, Київської області, був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. У подальшому в ОСОБА_2 під час проведення особистого обшуку в правій кишені штанів, в які останній був одягнутий, виявлено та вилучено один згорток фольги із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон). Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,067 г, який ОСОБА_2 , всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Таким чином, своїми діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 31 травня 2021 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту.
При призначенні ОСОБА_2 покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.
При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_2 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, має постійне місце реєстрації, раніше неодноразово судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено, з огляду на те, що в обвинувальному акті такі не вказані, а суд позбавлений можливості самостійно погіршувати становище обвинуваченого.
Враховуючи вказані обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку вчиненого проступку, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових злочинів, можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді арешту, в межах санкції статті обвинувачення.
Призначення іншого виду покарання, на думку суду, не буде відповідати характеру вчиненого, його суспільній небезпеці, не буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших правопорушень.
На думку суду, призначене покарання у виді арешту, в межах санкції статті обвинувачення буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_2 та попередження вчинення нових злочинів, воно буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого правопорушення і особою винного та не буде становити особистий надмірний тягар для особи.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят два) грн. 96 коп.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 302, 369-371, 373, 374, 382 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком 6 місяців.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.
Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в розмірі 1372 (одна тисяча триста сімдесят два) грн. 96 коп.
Речові докази:
- кристалоподібна речовина білого кольору метадон, (фенадон), яка запакована до спеціального пакету 0027668, який переданий на зберігання до камери схову Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1