У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2018 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської міської прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_7 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0001252 від 15.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення ч. 4 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту:

підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Березань, Київської обл., українцю, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому, офіційно ніде не працюючому -

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва ОСОБА_7 , на підставі матеріалів досудового розслідування №001252 від 15.12.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання обґрунтовується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , 14.05.2001 року приблизно о 02.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні торгівельного кіоску, розташованому по бул. Чоколівському, 21 в м. Києві, підійшов до ОСОБА_8 грубо порушуючи громадський порядок, та виражаючи явну неповагу до суспільства, безпричинно, з хуліганських мотивів, взявши в руку пляшку з пивом, умисно наніс нею ОСОБА_8 удар ззаду по голові, а також умисно наніс удар кулаком в обличчя, чим заподіяв потерпілій забійну рану правої тім`яної - потиличної області та забійну рану слизистої оболонки нижньої губи в центрі. Після чого, продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, взяв правою рукою з столу ніж, умисно наніс ним удар ОСОБА_8 по плечу, чим заподіяв потерпілій різану рану лівої надлопаточної області, а також умисно пошкодив при цьому майно потерпілої, привівши його в часткову непридатність, щодо свого цільового призначення, а саме порізав кофту та светр в котрі вона була одягнена. Після чого неповнолітній ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник. Згідно висновку судово - медичної експертизи №444/И від 13.07.2001 року при судово медичному освідуванні ОСОБА_8 виявлено: забійна рана тіменно - потиличної області, забійна рана слизистої оболонки нижньої губи в центрі, різана рана надлопаточної області. Вказані ушкодження у вигляді забійних ран голови і нижньої губи спричиненні тупими предметами, різана рана надлопаточної області гострим предметом, могли утворитися 14.05.2001 року при вказаних обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , грубо порушив громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинено із застосування предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Слідчим зазначено, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 14.05.2001; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.05.2001; протоколом допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 від 25.05.2001; постановою про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_4 від 26.05.2001; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У клопотанні слідчим постановлено питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років, та у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни показів в частині фактичних обставин, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку, вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Під час судового розгляду прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 ТА підозрюваний ОСОБА_4 просили відмовити у задоволені клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та надані в суді документи, вважаю, що в задоволені клопотання слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Так, відповідно до ч.1 ст.194 під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається із витягу з ЄРДР кримінальне провадження №001252 від 15.12.2012, ОСОБА_4 , 14.05.2001 року приблизно о 02.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні торгівельного кіоску, розташованому по бул. Чоколівському, 21 в м. Києві, з хуліганських спонукань безпричинно заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_8 із застосуванням ножа. Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Відповідно до ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом,- карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені групою осіб,- караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство, чи пов`язані з опором представникові влади або представникові громадськості, який виконує обовзязки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії,- караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років. Дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень,- караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив злочин 14.05.2001 року і з дня його вчинення минуло більше 15 років, то він не може бути притягнутий до кримінальної відповідальності і відповідно до нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Крім того, матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу не містять даних про ухилення підозрюваного від досудового слідства, що й не зміг підтвердити у судовому засіданні прокурор.

Натомість, згідно даних стороною захисту пояснень у судовому засіданні та наданих документів, датованих листопада та груднем 2018 року, вбачається, що ініціатором слідчих дій - затримання ОСОБА_4 з метою вирішення питання обрання запобіжного заходу, допиту свідків, була саме сторона захисту.

За таких обставин слідчий суддя відмовляє у задоволені клопотання у зв`язку з його безпідставністю.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1