Кримінальне провадження №629/2455/21
Номер провадження 1-кп/629/290/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження №0001214 від 17.12.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Панютине, м. Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

14 грудня 2020 року, приблизно о 20-00 годині, більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, ОСОБА_4 прийшов до будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_5 . Маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 проник на територію вказаного домоволодіння, де застосувавши фізичну силу, збив навісний замок на вхідних дверях та проник до господарської будівлі, звідки таємно викрав велосипед марки «Ретро» Дорожник, вартістю 1800 гривень, картоплю сорту «ласунка», масою 60 кг, на суму 586 гривень 20 копійок, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 2386 гривень 20 копійок.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_4 , 20 грудня 2020 року, у вечірній час доби, більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено, знаходився в автомобілі марки ВАЗ 2170 «Пріора», з дозволу його знайомого ОСОБА_6 , де на задньому сидінні вказаного автомобіля побачив мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5», який належить ОСОБА_7 . Після чого у ОСОБА_4 виник умисел на крадіжку вищевказаного мобільного телефону.

Коли автомобіль марки ВАЗ 2170 «Пріора» зупинився поблизу будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, повторно, з метою наживи, із заднього сидіння автомобіля таємно викрав мобільний телефон марки «XIAOMI» модель «REDMI 5 2/16 Gb», вартістю 1531 гривня 54 копійок, в силіконовому чохлі, вартістю 30 гривень, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на загальну суму 1561 гривня 54 копійки.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв кримінальні правопорушення при зазначених обставинах. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочинах.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення та за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 (із наступними змінами та доповненнями), суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Окрім того, метою призначення покарання, виходячи із положень ч. 2 ст. 50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв нетяжкий та тяжкий злочини.

Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 27.05.2021 року, ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення є середній, ризик небезпеки для суспільства середній.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупності усіх обставин, що їх характеризують, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, даних про особу обвинуваченого, обставин вчинення злочинів і ставлення обвинуваченого до вчиненого, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України і приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладанням обов`язків, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Підстав до застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69-1 КК України у суду немає, так як суд застосовує до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільні позови у справі не заявлені.

По справі є судові витрати, а саме: витрати на проведення судово-товарознавчих експертиз №СЕ-19/121-21/3024-ТВ від 11.02.2021 року у розмірі 653 гривні 80 копійок, №СЕ-19/121-21/3288-ТВ від 17.02.2021 року у розмірі 653 гривні 80 копійок та №СЕ-19/121-21/1775-ТВ від 16.02.2021 року у розмірі 980 гривень 70 копійок, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 січня 2021 року та 08 лютого 2021 року ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області був накладений арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5», Black, 2Gb RAM, 16Gb ROM, в корпусі чорного кольору з силіконовим чохлом, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 та велосипед жіночий марки «Ретро, Дорожник»

В зв`язку з тим, що провадження по даній кримінальній справі закінчується, суд вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на зазначене майно, оскільки зняття вказаного обтяження не перешкоджає виконанню судового рішення в майбутньому.

Керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (два) роки позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз №СЕ-19/121-21/3024-ТВ від 11.02.2021 року у розмірі 653 гривні 80 копійок, №СЕ-19/121-21/3288-ТВ від 17.02.2021 року у розмірі 653 гривні 80 копійок та №СЕ-19/121-21/1775-ТВ від 16.02.2021 року у розмірі 980 гривень 70 копійок, а всього у розмірі 2288 гривень 30 копійок, які необхідно перерахувати на рахунок UA0020649, отримувач ГУК Харків обл/МТГХарків/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код отримувача 37874947, код доходів 24060300, інші надходження.

Речові докази по справі:

- велосипед жіночий марки «Ретро, Дорожник», який переданий на відповідальне зберігання згідно зерігальної розписки від 16.03.2021 року потерпілій ОСОБА_5 залишити останній;

- мобільний телефон марки «XIAOMI REDMI 5», який переданий на відповідальне зберігання згідно зберігальної розписки від 09.03.2021 року потерпілій ОСОБА_7 залишити останній.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1