Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/198/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2020, якою закрито кримінальне провадження №0000599 від 17 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Олександрівського відділу Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження №0000599 від 17 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 17.11.2015 року відомості за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце 08.04.2015 року, було внесено до ЄРДР за №0000599 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 03.03.2016 року відомості за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце 03.03.2016 року, було внесено до ЄРДР за №0000092 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. 30.11.2018 року матеріали кримінальних проваджень №0000599 від 17.11.2015 року та №0000092 від 03.03.2016 року об`єднано в одне провадження за №0000599.
У ході досудового розслідування по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце 08.04.2015 року та 03.03.2016 року проведено ряд слідчих дій, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не вдалося, повідомлення про підозру в межах об`єднаного кримінального провадження №0000599 не здійснювалося.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за передбачений ч.1 ст.125 КК України злочин складає три роки.
Оскільки кримінальне правопорушення відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з урахуванням положень ст.49 КК України, прокурор просила закрити дане кримінальне провадження, на підставі п3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та винести нову ухвалу по справі.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та порушенням норм матеріального права.

Зокрема на думку апелянта, суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, та недоведеність обставин справи, що (мають значення для справи) при твердженні - невстановлені особи, в той час коли вона вказувала в своїх заявах та клопотаннях слідчому і прокурору хто являється фігурантом злочинів згідно кримінального провадження №0000599, а саме: ОСОБА_11 та її мати ОСОБА_12 , які знущалися з її батьків та довели їх смерті.

Також, ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимог закону розглянув справу без її участі та участі прокурора. Водночас, вона наполягала на виклику в судове засідання прокурора та 07.10.2020 повідомила про свій стан здоров`я, проте, суд вказані докази проігнорував, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Крім того, апелянт зазначає, що суд не надав час на ознайомлення з клопотанням прокурора, зверталася з клопотанням про відкладення справи у зв`язку з її перебуванням у лікарні. Однак суд, не обґрунтувавши її клопотання, не надавши ознайомитися з клопотанням прокурора про закриття кримінального провадження, прийняв рішення про його задоволення, не дослідивши обставин справи. Залишено також по за увагою те, що прокурор підробила документи по справі, де зафіксований факт злочину підробка офіційних документів.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, не з`явилася, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи наведене, а також попередні клопотання ОСОБА_7 , які залишилися не підтвердженими щодо поважності її неявки, а також думку прокурора, колегія суддів вважає за можливе провадити апеляційний розгляд без участі апелянта.

Заслухавши доповідача, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з ч.4 ст.284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону, чинному на момент внесення відомостей до ЄРДР), відносилось до злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у вчиненні злочину невеликої тяжкості. Строк давності притягнення до кримінальної відповідальності рахується з моменту вчинення злочину.

При цьому, Касаційний кримінальний суд в складі Верховного суду в постанові від 22.05.2018 року у справі №665/2387/14-к вказав, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальна справа щодо цієї особи.

Таким чином, слід дійти висновку, що закриття провадження у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України є безумовним, та з огляду на положення ст. 284 КПК України таке рішення приймається судом за клопотанням прокурора.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 08.04.2015 року до ЄРДР за №0000599 та 03.03.2016 року до ЄРДР за №0000092 внесені відомості щодо факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Попередня правова кваліфікація зазначених кримінальних правопорушень за ч.1 ст.125 КК України. Під час досудового розслідування проведено допити потерпілої та свідків, отримані висновки експертиз №11 від 03.06.2016 року, №135 від 23.12.2016 року, №48 від 21.06.2018 року. Проте, встановити особу причетну до вчинення вказаного злочину не вдалося. Повідомлення про підозру по вказаному кримінальному провадженню жодній особі не здійснювалося.

Враховуючи, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 КК України ,з моменту вчинення злочину минув, а особу яка вчинила злочин не встановлено, і об`єктивно необхідних підстав для проведення певних слідчих дій не встановлено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що умовами для закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Отже, оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, органом досудового розслідування не встановлено, при цьому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, а з моменту його вчинення минуло більше трьох років, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про задоволення клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не в повній мірі з`ясував обставини справи, що мають значення для справи спростовуються вищенаведеним.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в ході досудового розслідування №0000599 проведено ряд слідчих (розшукових) дій (повнота та якість яких не є предметом дослідження відповідно, не має оцінюватися судом), в тому числі і перевірено причетність осіб на яких вказувала ОСОБА_7 , проте особу, яка вчинила злочин, не встановлено, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами досудового розслідування, які не містять відомостей щодо вручення будь-якій особі повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного злочину.

Доводи ОСОБА_7 про те, що суд першої інстанції всупереч вимог закону розглянув справу без її участі, як на підставу для скасування судового рішення, колегія суддів вважає не прийнятними, оскільки про час та місце розгляду клопотання, потерпіла була повідомлена належним чином, про що свідчить її заява про проведення судового засідання в режимі відео конференції, яке між тим надійшло до суду після початку судового засідання.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 не можуть слугувати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

У контексті наведених обставин не можна визнати переконливими доводи апеляційної скарги, оскільки ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.10.2020, якою закрито кримінальне провадження №0000599 від 17 листопада 2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4