Провадження № 1-кс/127/7181/21
У Х В А Л А
Іменем України
18 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прибузьке, Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, працюючого водієм ПАТ «Вінницяобленерго», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_6 18.06.2021 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 17 червня 2021 року о 11 годині 10 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "КРАЗ", державний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Гнівань Вінницької області по вул. Соборній у напрямку вул. Лісової, в районі будинку № 47, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який виділений горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 та дорожнім знаком 5.35.1 Правил дорожнього руху України, перед яким стояв автомобіль, не вжив заходів до зменшення швидкості, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода, не надавши переваги в русі пішоходу, продовжив рух не зменшуючи швидкість, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги справа наліво, по напрямку руху автомобіля, в межах нерегульованого пішохідного переходу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, де вказано:

- п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

- п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення водієм ОСОБА_4 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті пішохода ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

17.06.2021 о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.06.2021 о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 17.06.2021;

- відеозаписом ДТП муніципальної камери спостереження;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Разом із цим, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема:

1) переховування від органу досудового розслідування та суду, так як останній знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, з метою уникнення відповідальності за вчинене ним кримінального правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

2) незаконного впливу на потерпілого та свідків кримінального провадження, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки у кримінальному провадженні на даний час тривають експертизи та не проведені всі слідчі (розшукові) дії.

Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, оскільки:

1) особисте зобов`язання, є недостатньо суворим запобіжним заходом, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу підозрюваного, обставини вчинення злочину;

2) особиста порука, оскільки у ОСОБА_4 відсутні поручителі, які заслуговують на довіру та зможуть доставити останнього до органу досудового розслідування та в суд на першу вимогу;

3) застава, оскільки підозрюваний в разі сплати застави зможе впливати на свідків, потерпілого чи переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

4) домашній арешт, враховуючи складність контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків під час такого запобіжного заходу, що не дасть можливість запобігти вказаним вище ризикам.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Підозрюваний одружений, однак неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає в гуртожитку на території підприємства, де він працює, що може свідчити про недостатність соціальних зав`язків та можливість підозрюваного залишити територію України, ухилятися від слідства і суду.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних, соціальних зв`язків та чинників, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вид передбаченого покарання, поведінку підозрюваного, орган досудового слідства вважає, що єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він являється раніше не судимою особою, який підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім того, слідчий просив визначити ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, яка становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували щодо поданого клопотання, пояснивши, що підозрюваний ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, має постійне місце роботи, де характеризується позитивно, одружений. Ризики, на які посилається прокурор, жодним чином не підтверджені. Крім того, зазначили, що надає допомогу дочці потерпілої, яка не заперечує щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. В зв`язку з чим просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000315, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000315 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням установлено, що до ГУНП у Вінницькій області надійшли матеріали про те, що близько 11 години 10 хвилин 17 червня 2021 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "КРАЗ", державний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Гнівань Вінницької області по вул. Соборній у напрямку вул. Лісової, в районі будинку № 47, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який виділений горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.2 та дорожнім знаком 5.35.1 Правил дорожнього руху України, перед яким стояв автомобіль, не вжив заходів до зменшення швидкості, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода або небезпека, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода, не надавши переваги в русі пішоходу, продовжив рух не зменшуючи швидкість, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги справа наліво, по напрямку руху автомобіля, в межах нерегульованого пішохідного переходу.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, що за вищевикладених обставин ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Порушення ОСОБА_4 вимог пунктів 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті пішохода ОСОБА_7

17 червня 2021 року о год. 14 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

17 червня 2021 року водію ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000315; протоколу огляду місця події від 17.06.2021; відеозапису ДТП муніципальної камери спостереження; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований та має постійне місце проживання, одружений, працює водієм ПАТ «Вінницяобленерго» за місцем роботи характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою наданою ПАТ «Вінницяобленерго», раніше не судимий. В той же час, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за наслідками якого загинула пішохід ОСОБА_7 .

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обгрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В той же час, посилання підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на те, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації та місце роботи, одружений, раніше не судимий, судом до уваги не приймається, оскільки наянвість таких обставин не спростовує наявності ризиків, зазначених слідчим у клопотанні та доведених прокурором в судовому заасіданні.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, за правилами встановленими пунктом 2 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, визнання підозрюваним вини, а також позицію прокурора, який просив визначити підзрюваному заставу, слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан, а також врахувавши заяву потерпілої, яка просила не застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90800,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 14:30 год. 15 серпня 2021 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 15 серпня 2021 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі сорока розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800,00 грн. (дев`яносто тисяч вісімсот гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1. не відлучатись з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
3. не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя