ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/294/21 Справа № 194/2/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року про відмову в арешті майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000166 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання заступника начальника СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 про арешт майна, а саме на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , яке належить підозрюваному ОСОБА_9 на праві приватної спільної часткової власності, а також на легковий автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 250, 2018 року випуску з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення, оскільки санкція інкримінованої ОСОБА_9 о ч.2 ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна та спеціальної конфіскації майна, доказів заявленого цивільного позову у кримінальному провадженні суду не надано, а також відсутні відомості про вартість нерухомого майна, а вартість автомобіля в сім разів перевищує суму збитків, визначену слідчим. Оскільки цивільний позов не заявлений, то слідчий суддя позбавлений можливості перевірити наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України відсутні підстави для накладення арешту на майно, на які посилається слідчий у клопотанні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про накладення арешту на майно, а саме на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль Mercedes-Benz GLE 250, 2018 року випуску шляхом заборони відчуження та розпорядження з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
На думку прокурора, виходячи зі змісту положень п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України факт подання самого цивільного позову не є обов`язковим для накладення арешту на майно з вказаною метою, необхідно лише довести обґрунтований розмір такого позову. Вважає, що згідно з вимогами кримінального процесуального кодексу цивільний позов у кримінальному провадженні вважається поданим при отриманні його судом разом з обвинувальним актом, до якого він додається. Слідчий в клопотанні належним чином виконав вимогу щодо доведення обґрунтованого розміру цивільного позову з метою забезпечення відшкодування шкоди і до клопотання долучено висновок судової економічної експертизи. Щодо співрозмірності вартості майна та розміру завданої злочином шкоди, то вартість квартири є невстановленою і в декларації підозрюваний також не зазначає її вартості, що можливо лише у разі, коли оцінка нерухомого майна не проводилася. У зв`язку з цим є необхідність у накладенні арешту також і на автомобіль підозрюваного, вартість якого є відомою з його декларації. Незважаючи на те, що вартість автомобіля є вищою за розмір завданого збитку, іншого майна, на яке можливо накласти арешт для забезпечення відшкодування шкоди у підозрюваного не встановлено, тому накладення арешту можливе виключно на вказане майно.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурори підтримали апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 та з підстав, викладених в ній, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді вважали законною та обґрунтованою.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши думки сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя в повній мірі дотримався зазначених вимог КПК України, а ухвала суду є законною, вмотивованою та обґрунтованою.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про арешт майна, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, оскільки санкція інкримінованої підозрюваному ч. 2 ст. 364 КК України не передбачає конфіскації майна або спеціальної конфіскації майна, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, не встановлена вартість нерухомого майна, а вартість автомобіля не є співмірною визначеної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
З таким висновком слідчого судді апеляційний суд погоджується з огляду на таке.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За вимогами ч.ч. 6, 8 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.
З матеріалів справи слідує, що у провадженні СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000166 від 14.12.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
02.02.2021 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки громадським інтересам.
02.02.2021 року заступник начальника СВ Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на 1/2 частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки Mercedes-Benz GLE 250 шляхом заборони їх відчуження та розпорядження, а метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження вказав забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Оскільки на час звернення з клопотанням до слідчого судді у кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений, накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення суперечить вимогам ч.ч. 6, 8 ст. 170 КПК України, тому слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор підтвердив відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні.
Крім цього, слідчий суддя обґрунтовано в ухвалі зазначив, що сторона обвинувачення, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного та зазначаючи завдану кримінальним правопорушенням шкоду, не надала відомостей про вартість нерухомого майна, а вартість автомобіля в сім разів перевищує суму заявлених збитків. Отже слідчий суддя з дотриманням вимог статей 171, 173 КПК України в достатній мірі оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.
Враховуючи відсутність доказів, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, підстав для накладення арешту на майно, належне підозрюваному, з метою відшкодування шкоди немає. Тобто стороною обвинувачення, в порушення ч. 1 ст. 173 КПК України не доведена необхідність накладення арешту на вказане майно за відсутності правових підстав для арешту майна, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора є неспроможними.
З огляду на викладене, на переконання колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні про арешт майна та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з чим вона не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а відтак її слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року про відмову в арешті майна, а саме на 1/2 квартири за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль Mercedes-Benz GLE 250, 2018 року випуску, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4