Справа № 489/4711/20
Номер провадження 1-кп/489/492/21
ВИРОК
Іменем України

14 липня 2021 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, громадянин України, раніше не судимий, працює на посаді майстра виробничої дільниці складально - зварювального цеху № 130, ДП "Науково - виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

встановив
31.08.2020 близько 08:20 год. ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем "Renault", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у світлий час доби по сухій, чистій проїжджій частині вулиці Пограничної, в крайній лівій смузі для руху, зі сторони вулиці 6-ї Слобідської, в напрямку проспекту Богоявленського, в місті Миколаєві, де наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований в районі перехрестя вулиці Пограничної з вулицею Маршала Василевського, грубо порушив вимоги п.п. 2.3 "Б", 12.3, 18.4 Правил дорожнього руху, а саме: наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно - вказівними дорожніми знаками 5.35.1 та 5.35.2 ПДР "Пішохідний перехід" та дорожньою розміткою білого кольору 1.14.1, додатку 2 ПДР "Пішохідний перехід", перед яким в середній та крайній правій смугах для руху зупинились автомобілі, надаючи перевагу в русі пішоходам, проявив особисту неуважність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, а також до дорожньої обстановки та її зміни, хоча зобов`язаний був постійно її контролювати і мав таку можливість, своєчасно не вжив заходів до зниження швидкості, аж до повної зупинки керованого ним автомобіля, не переконався, що на пішохідному переході відсутні пішоходи, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух у обраному ним напрямку, внаслідок чого допустив контактування передньою центральною частиною кузова автомобіля з пішоходом ОСОБА_8 , який рухався по пішохідному переході з права наліво, відносно напрямку його руху.

Внаслідок зазначеної дорожньо - транспортної пригоди, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді черезвиросткового перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КК України кримінальним правопорушенням є порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Порушення ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а також час та місце його вчинення підтверджується сукупністю, досліджених в судовому засіданні, доказів:

- протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 31.08.2020 та схемами та фототаблицями до нього, де місцем огляду було перехрестя вул. Пограничної та вул. Маршала Василевського в м. Миколаєві;

- протоколом слідчого експерименту від 04.09.2020, відповідно до якого ОСОБА_8 вказав темп руху, при якому статист подолав відстань 10 м за 8,5 сек.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 09.09.2020, схемами та фототаблицями до нього, згідно з яким ОСОБА_9 вказав місце розташування його автомобіля та пішохода в момент наїзду на проїжджій частині вул. Пограничної в м. Миколаєві;

- висновком експерта № 20-1017 від 17.09.2020, відповідно до якого ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода. Дії ОСОБА_9 не відповідали вимогам, викладеним в п.п. 18.4, 12.3 ПДР і з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням ДТП;

- показами потерпілого який підтвердив, що 31.08.2020 близько 08.20 год. обвинувачений здійснив на нього наїзд транспортним засобом від чого він отримав тілесні ушкодження, після зіткнення обвинувачений викликав поліцію та швидку допомогу, під час лікування надавав матеріальну допомогу. ;

- показами обвинуваченого ОСОБА_9 , який вину визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що 31.08.2020 близько 08:20 год., керуючи автомобілем "Renault", рухався на вулиці Пограничній, в крайній лівій смузі для руху, зі сторони вулиці 6-ї Слобідської, в напрямку проспекту Богоявленського, в місті Миколаєві, де наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надав перевагу пішоходам на пішохідному переході та допустив зіткнення автомобілю з потерпілим, надавав допомогу в т. ч. матеріальну потерпілому.

Наслідки у вигляді заподіяної ОСОБА_8 шкоди та її розмір доведено:
- висновком експерта № 1098 від 15.09.2020, відповідно до якого у ОСОБА_8 має місце тілесне ушкодження у вигляді черезвиросткового перелому правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке могло утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даного тілесного пошкодження 31.08.2020 в умовах ДТП не виключається. По ступеню тяжкості дане тілесне пошкодження відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я;
Суд визнає ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Крім того, судом було досліджено:
- висновок щодо результатів медичного огляду № 1237 від 31.08.2020 та результати ALKOTEST № 23095, відповідно до якого у ОСОБА_9 ознак сп`яніння не виявлено;
- висновок експерта № 580 від 09.09.2020, згідно з яким на момент ДТП ходова частина, рульове керування, робоча гальмівна система автомобіля "Renault", реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились в працездатному стані;

- висновок експерта № 579 від 07.09.2020, відповідно до якого розташування місця наїзду автомобіля "Renault", реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода в районі кінцевого розташування автомобіля (№ 1 в схемі);

- поліс обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- довідки, відповідно до яких ОСОБА_9 не перебуває на наркологічному та психіатричному обліках;

- вимогу УІАП ГУ НП в Миколаївській області, згідно з якою ОСОБА_9 не має судимостей;

- довідку та характеристику з місця роботи ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та відшкодування шкоди в розмірі, який було вказано потерпілим при виписці з лікарні, як обставини, що пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд враховує пом`якшуючі та відсутність обтяжуючої покарання обставини, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, одружений. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів та вважає, що покарання ОСОБА_9 , яке необхідно для його виправлення повинно бути призначене в межах санкцій ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу.

Також суд вважає, що необхідно застосувати ч. 1 ст. 69 КК України, оскільки наявні пом`якшуючі обставини, відомості про особу обвинуваченого, його поведінка після вчинення правопорушення істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов про відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 12 566,38 грн., неотриманої заробітної плати в сумі 9 990, 34 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн. та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Відповідно до наданих копій квитанцій, завдані матеріальні збитки в сумі 471,4 грн. суд вважає обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Суд не вбачає підстав для стягнення неотриманої заробітної плати, адже потерпілий в цей період перебував на лікарняному та отримував виплати за втрату працездатності.

Суд не приймає до уваги витрати на купівлю крісла колісного, оскільки його придбання не було рекомендовано лікарем та потерпілий має можливість продати його.

У відповідністідо статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності її вини.
Обвинувачений надав розписки потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Потерпілий вказав, що після написання розписки він також відчував певні страждання та обмеження, тому просив стягнути компенсацію моральної шкоди.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності і справедливості, приймає до уваги характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, майновий стан відповідача, ступінь вини обвинуваченого в заподіянні моральної шкоди, а також часткове відшкодування моральної шкоди.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 , суму в розмірі 3000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Стосовно витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до копії квитанції ОСОБА_8 сплачено 3 000 гривень за надання правової допомоги.

Враховуючи те, що цивільний позов задоволено частково, в т. ч. через те, що в позові було обґрунтовано суми матеріальної і моральної шкоди, які частково були сплачені обвинуваченим задовго до складання цивільного позову суд вважає, що необхідно задовольнити вимоги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової транспортно - трасологічної експертизи № 579 від 07.09.2020 в сумі 1307,6 грн., судової автотехнічної експертизи № 580 від 09.09.2020 в сумі 1307,6 грн., та автотехнічної експертизи № 20=1017 від 17.09.2020 в сумі 1634,4 грн. згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 127 - 129, 349, 369 - 376 КПК України, суд
ухвалив
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром дві тисячі двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 38250 (тридцять вісім тисяч двісті п`ятдесят) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 суму в розмірі 471,4 гривень у якості компенсації завданих матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 суму в розмірі 3000 гривень у якості компенсації за заподіяну моральну шкоду.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 суму в розмірі 1000 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 4 249,6 грн.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1