Справа № 367/1076/20
Провадження №1-кс/367/965/2021
УХВАЛА
Іменем України

14 червня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000282 від 08.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в:

До суду звернулася слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції в Київській області ОСОБА_3 із зазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на будинок площею 141,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109.

Заборонити особам, уповноваженим на здійснення державної

реєстрації, вносити будь-які зміни та реєстрації будь-яких дій щодо об`єкта

нерухомого майна, а саме будинку площею 141,5 кв.м., що розташована за

адресою: АДРЕСА_1 ,

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109, шляхом

заборони відчуження (із забороною відчуження будь-якими особами у будь-

який спосіб).

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції перебуває кримінальне провадження № 0000282 від 08.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Як вбачається з витягу з ЄРДР № 0000282 від 08.02.2019, 07.02.2019 до Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшла ухвала слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 05.02.2018 справа № 367/807/19, якою зобов`язує компетентну службову особу Ірпінського ВП ГУНП в Київській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, яке зазначене у заяві ОСОБА_4 від 29.01.2019 № 1893. ЖЄО № 2649.
З поданого клопотання вбачається, що земельна ділянка являється речовим доказом у кримінальному провадженні №0000282 від 08.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, так як являється засобом вчинення кримінального правопорушення, 07.06.2019 постановою слідчого Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставами накладення арешту відповідно до ч.ч. 1, 3,4 ст. 170 КПК України на вказаний об`єкт нерухомості є їх беззаперечна його відповідність критеріям зазначеним у статті 98 КПК України.

Метою арешту відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є збереження речових доказів - у теперішнього власника та користувача для запобігання їх подальшого відчуження чи передачі права користування на користь третіх осіб, а також припинення їх використання особами^ які шляхом обману набули це право.

Документами, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати є інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно умов укладеного договору, ОСОБА_6 у строк до 01.09.2018 був зобов`язаний був збудувати будівлю (споруду) на земельній ділянці та частину якої передати ОСОБА_4 .

Однак, станом на сьогодні ОСОБА_6 будинок збудовано, а будь- якої житлової площі на вказаній земельній ділянці потерпілій не передав, але на території вже наявний побудований будинок.

До органу досудового розслідування надійшло клопотання потерпілої ОСОБА_4 про накладення арешту на будинок площею 141,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, що до якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, а тому слід надати згоду на арешт майна. Крім того, оскільки органом досудового розслідування доведено наявність обставин, передбачених ч.4 ст. 170 КПК України, то суд вважає за можливо при накладенні арешту на нерухоме майно заборонити особам, уповноваженим на здійснення державної

реєстрації, вносити будь-які зміни та реєстрації будь-яких дій щодо об`єкта

нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись статтями 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання - задовольнити у повному обсязі.
В рамках кримінального провадження № 0000282 від 08.02.2019, накласти арешт на будинок площею 141,5 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109.

Заборонити особам, уповноваженим на здійснення державної

реєстрації, вносити будь-які зміни та реєстрації будь-яких дій щодо об`єкта

нерухомого майна, а саме будинку площею 141,5 кв.м., що розташована за

адресою: АДРЕСА_1 ,

реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109, шляхом

заборони відчуження (із забороною відчуження будь-якими особами у будь-

який спосіб).

Копію ухвали про арешт майна направити для виконання слідчому.

Копію ухвали про арешт майна направити для відому прокурору та фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1