Справа № 307/23/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження : підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/17/21, за апеляційною скаргою, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 січня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 (далі - слідчий), погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 (далі - прокурор), про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2, 4 ст. 296 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року на підставі ст. 105 КК України застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері строком на 1 рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Цією ухвалою щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів із визначенням розміру застави.
Встановлено строк дії ухвали до 16 години 00 хвилин 05 березня 2021 року.
Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , передбачених КПК України обов`язків 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області.
У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки : - прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; - здати на зберігання слідчому СВ Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
З матеріалів клопотання убачається, що 05 січня 2021 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2, 4 ст. 296 КК України. Відповідно до клопотання, 10 листопада 2020 року приблизно о 23 год. 30 хв., ОСОБА_9 за попередньою змовою у групі з ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , знаходячись біля магазину «Асортимент», що розташований у смт. Тересва по вулиці Вакарова, Тячівського району, Закарпатської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві вчинив хуліганські дії. Під час хуліганських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 безпричинно нанесли ОСОБА_13 декілька ударів руками в область голови, а також ОСОБА_14 , який втрутився у бійку разом із ОСОБА_15 , з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_5 , у тому числі наносили удари руками по різним частинам тіла, повалили на землю ОСОБА_14 та всі разом наносили йому удари руками та ногами по різним частинам тіла, а також під час бійки ОСОБА_5 , продовжуючи хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_13 , схопив його за верхній одяг, повалив на землю та наніс удари руками та ногами по тілу останнього. Під час хуліганських дій ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_13 , який продовжував лежати на землі та наніс йому численні удари руками та ногами по різним частинам тіла, а також наніс три удари невстановленим органом досудового розслідування предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, схожим на ніж в область лівого стегна. Після цього, не припиняючи хуліганські дії, ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 продовжили наносити удари руками та ногами по різним частинам тіла потерпілим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які лежали на землі та не робили спротиву. Внаслідок вищезазначених хуліганських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спричинили потерпілому ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді рани губи та осаднення ділянки чола, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; потерпілому ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток зовнішнього носу, травматичної ампутації частини правої вушної раковини, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді розсічення рани правої скроневої ділянки, садна правої виличної ділянки, гематоми правої вушної раковини справа, струсу головного мозку, колото-різаної рани середньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна та колото різаної рани верхньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, позаяк подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я на строк більше 21-го дня. Окрім цього, 10 листопада 2020 року приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Асортимент», що розташований у смт. Тересва по вулиці Вакарова, Тячівського району, Закарпатської області, в ході суперечки та бійки з ОСОБА_13 , яка виникла з хуліганських мотивів, тримаючи в руці невстановлений органом досудового розслідування предмет схожий на ніж, наніс ним умисно два удари по лівій нозі, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани середньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна та колото різаної рани верхньої третини зовнішньої поверхні лівого стегна, які відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, позаяк подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня. У клопотанні також вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину ; що підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11 листопада 2020 року та 31 грудня 2020 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , висновками судово-медичних експертиз № 363 від 09 листопада 2020 року, № 379 від 09 грудня 2020 року, № 365 від 09 грудня 2020 року, постановою про визнання речовим доказом від 24 листопада 2020 року, протоколом огляду предмету та перегляду відеозапису від 09 грудня 2020 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 та іншими матеріалами кримінального провадження. Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив два злочини, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років та від 3 до 7 років, і відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ухвалою Тячівського районного суду від 10 грудня 2020 року переданий під нагляд матері строком на 1 рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на шлях виправлення не став, скоївши нові кримінальні правопорушення, постійного місця роботи не має та не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, натомість підтримує зв`язки з антигромадськими кримінальними елементами, його репутація свідчить про стійкий кримінальний характер та, перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним. Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що у кримінальному провадженні є достатні дані, що свідчать про те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. ч. 2, 4 ст. ст. 296 КК України, за які передбачена кримінальна відповідальність і може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, відповідно, на строк до 3 років та від 3 до 7 років. Розглядаючи клопотання, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував мету і підстави застосування запобіжного заходу, наявність обгрунтованої підозри та доказів у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, дані про особу неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше судимий вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року на підставі ст. 105 КК України до нього застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері строком на 1 рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відносно нього на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває декілька кримінальних проваджень, в яких він є обвинуваченим, відносно нього вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову в період іспитового строку вчинив нові умисні, злочини проти життя та здоров`я особи та проти громадського порядку та моральності, а також його вік, стан здоров`я і те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, натомість веде аморальний спосіб життя, вчинив злочин, який спричинив середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, дійшов висновку про існування на час розгляду справи в суді ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, може незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних та вчинити інше кримінальне правопорушення і вищенаведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують. З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов висновку про те що тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним, а тому обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним ризикам. Беручи до уваги дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий стан та сімейний стан, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, а також наявність вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя визначив заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, і підлягає скасуванню. Зазначає, що судом не наведено жодного доказу існування ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України. Вважає, що для ОСОБА_5 більш, ніж достатнім буде застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту..
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та адвоката ОСОБА_6 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор та адвокат повідомлені належним чином; будь-яких заяв чи клопотань про відкладення апеляційного розгляду від них не надходило, підозрюваний просив апеляційну скаргу розглянути за відсутності адвоката і те, що розгляд судового провадження неодноразово відкладався (18.01 ; 08.02 ; 01.03 ; 18.03 ; 14.04.2021) за клопотанням учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу участь у його розгляді брали як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбачених ч. 3 ст. 122 ; ч. ч. 2, 4 ст. 296 КК України кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11 листопада 2020 року та 31 грудня 2020 року, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , висновками судово-медичних експертиз № 363 від 09 листопада 2020 року, № 379 від 09 грудня 2020 року, № 365 від 09 грудня 2020 року, постановою про визнання речовим доказом від 24 листопада 2020 року, протоколом огляду предмету та перегляду відеозапису від 09 грудня 2020 року, протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_12 та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 04.01.2021 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Погоджуючись з указаним висновком, - колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказані кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування ОСОБА_5 . ОСОБА_19 від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на інших підозрюваних, потерпілих та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення). Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та фактичні обставини їх вчинення, у своїй сукупності з їх тяжкістю (один із вчинених злочинів є тяжким, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років) та даними про особу підозрюваного (постійного місця роботи не має та не має соціально сталих зв`язків за місцем проживання, підтримує зв`язки з антигромадськими кримінальними елементами, його репутація свідчить про стійкий кримінальний характер) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині. При цьому, колегія суддів також бере до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком терміном на 1 рік 6 місяців, ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 грудня 2020 року на підставі ст. 105 КК України до нього застосовано примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері строком на 1 рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, щодо нього на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває декілька кримінальних проваджень, в яких він є обвинуваченим і щодо нього вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вказане свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Тому, беручи до уваги наведені в клопотанні слідчого доводи та вищезазначене, колегія суддів вважає, що підтвердженими є висновки слідчого судді про обґрунтованість ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Тому, доводи апеляційної скарги про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про необґрунтованість висновку слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про відсутність у матеріалах судового провадження будь-яких доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують указаного висновку слідчого судді.

Вищенаведені доводи апеляційної скарги про зміну запобіжного заходу на більш м`який, - апеляційний суд, з огляду на вищенаведене, визнає такими, що не впливають на висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до ст. 183 КПК України, обґрунтовано визначив йому розмір застави, який узгоджується з вимогами вказаної норми процесуального права (20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45400 гривень) і який, на переконання апеляційного суду, у разі його внесення, буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам.

При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_5 04.01.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 05.03.2021) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України. Окрім того, апеляційним судом взято до уваги, що строк дії ухвали сплив 05.03.2021, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлений на розгляд до Тячівського районного суду.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу, яку подав захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 січня 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 122, ч. ч. 2, 4 ст. 296 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 05.03.2021 із визначенням застави в розмірі 20 (двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста гривень 00 копійок) гривень залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: