Справа № 199/5854/21
ВИРОК
іменем України
19.08.2021 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000447 від 02.07.2021 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю разом зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , з якою пов`язаний спільним побутом.

Починаючи з вересня 2020 року, ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на вчинення домашнього насильства, систематично і наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчинював домашнє насильство у відношенні своєї матері ОСОБА_5 , тобто неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких виказував словесні образи і погрози на адресу матері, що завдало шкоди її психологічному здоров`ю та призвело до погіршення якості життя потерпілої.

Так, 20.09.2020 близько 20:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить його матері ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, пов`язаний спільним побутом, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, почав безпричинно, умисно погрожувати фізичною розправою та висловлював словесні образи на адресу останньої, чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання.

Бажаючи захистити себе, а також припинити протиправні дії свого сина, з яким проживає однією сім`єю, ОСОБА_5 викликала співробітників ДОП СП АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства склали протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 003724 від 10.10.2020 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.11.2020 у справі № 199/7308/20 останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, ОСОБА_3 30.05.2021 близько 22:00 години, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше притягувалася до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, знову безпричинно почав висловлювати словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу ОСОБА_5 , чим принизив її гідність, спричинив емоційну невпевненість та психологічні страждання, у зв`язку з чим ОСОБА_5 викликала співробітників ДОП СП ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, які за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_3 склали протокол про адміністративне правопорушення серії АЗ № 121297 від 30.05.2021 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2021 у справі № 199/4217/21 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень.

Далі, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_5 , з якою проживає однією сім`єю, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, нехтуючи існуючими нормами поведінки в сім`ї, усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, 02.06.2021 вкотре спровокував конфлікт, в ході якого безпричинно висловлював словесні образи та погрози фізичної розправи на адресу своєї матері ОСОБА_5 , чим завдав емоційних страждань та шкоду психологічному здоров`ю останньої, у зв`язку з чим остання викликала співробітників патрульної поліції, які відносно ОСОБА_3 за вчинення домашнього насильства склали протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 716444 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду якого постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2021 у справі № 199/4198/21 ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 гривень.

Проте, ОСОБА_3 , будучи 3 рази притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП відносно своєї матері ОСОБА_5 з вересня 2020 року по липень 2021 року належних висновків для себе не зробив та, продовжуючи проживати однією сім`єю з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є особою похилого віку, знову вчинив домашнє насильство відносно останньої.

Так, 24.06.2021 близько 20:30 години ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вкотре безпричинно почав висловлюватись на адресу своєї матері ОСОБА_5 нецензурною лайкою та погрожувати їй фізичною розправою, чим спричинив останній емоційну невпевненість та психологічні страждання.

Таким чином, внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, в результаті яких погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживань.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , що виразилися у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, кваліфікується за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому діяння при вищевикладених обставинах.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що дійсно він на протязі останнього року вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_5 домашнє насильство за місцем проживання. Обвинувачений пояснив, що на протязі останнього року його було тричі притягнутого до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до матері, під час судового розгляду справ йому роз`яснювалися наслідки систематичного вчинення домашнього насильства, він був попереджений про можливість бути притягнутим до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України.

Суд визнає покази обвинуваченого ОСОБА_3 , як доказ його винуватості, що відповідає положенням ст. 95 КПК України, враховуючи те, що ці покази обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що її син ОСОБА_6 систематично вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, через що вона дуже страждає, погіршився її стан психічного здоров`я. Син постійно вживає алкогольні напої або курить травку, через що, перебуваючи в стані сп`яніння, вчиняє по відношенню до неї дії насильницького характеру: ображає, кричить, нецензурно лається, ламає меблі в квартирі, шкодить тощо. Через такі дії сина вона вимушена викликати поліцію та писати заяви про притягнення сина до відповідальності, адже він не зупиняється на вчиненому. Стверджує, що її психічний стан дуже погіршився через систематичне насильство з боку сина, через що вона готова піти на застосування крайніх заходів по відношенню до ОСОБА_3 .

Відповідно до копії постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 03.11.2020 у справі № 199/7308/20 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 20.09.2020 по відношенню до матері ОСОБА_5 домашнього насильства, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 гривень.

Відповідно до копії постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2021 у справі № 199/4217/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 30.05.2021 по відношенню до матері ОСОБА_5 домашнього насильства, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 680 гривень.

Відповідно до копії постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15.06.2021 у справі № 199/4198/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні 02.06.2021 по відношенню до матері ОСОБА_5 домашнього насильства, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 680 гривень.

За наслідками психодіагностичної роботи з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведеної провідним спеціалістом, психологом, про що складено довідку від 30.07.2021 практичним психологом ОСОБА_7 , встановлено, що ОСОБА_5 має напружені стосунки з її сином ОСОБА_3 та часті конфліктні ситуації через те, що син майже щоденно приходить додому напідпитку або у накуреному стані та наполегливо вимагає грошей, під час чого син кричить на неї, ображає, висловлюється нецензурною лайкою, через що у неї підвищується тиск, починає боліти голова. ОСОБА_5 відчуває себе пригніченою, її загальний емоційний стан характеризується як негативний. Психологом констатовано, що така систематична поведінка сина ОСОБА_5 призвела до унеможливлення ефективного самозахисту жінки від його дій. Оскільки ОСОБА_5 знаходиться у пролонгованій ситуації стресу, це має впливати на її самооцінку, стан здоров`я та здатність протистояти психологічному тиску, відчуття безпеки та життєрадісності. Тому ОСОБА_5 рекомендовано: уникати стресових, конфліктних ситуацій; звернутися до сімейного лікаря з метою стабілізації фізичного здоров`я; з метою подолання постстресових ознак звернутися до психолога для проведення відповідної психокорекційної роботи.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд також враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008) Суд вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Так, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд не може віднести до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, твердження в обвинувальному акті про щире каяття ОСОБА_3 , оскільки таке каяття за своїм змістом не є щирим, враховуючи, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що обвинувачений після вчинення кримінального правопорушення яким-небудь чином активно сприяв його розкриттю. Більше того, матеріали кримінального провадження, зміст заяв потерпілої та зміст пояснень обвинуваченого в суді свідчать про те, що після спричинення ОСОБА_3 психологічних страждань потерпілій ОСОБА_5 , в результаті яких погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорту, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживань, обвинувачений ОСОБА_3 не вжив жодних дієвих заходів щодо відновлення психологічного стану матері, щодо усунення заподіяної ним шкоди її психічному здоров`ю.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, оскільки потерпілій ОСОБА_5 станом на 11.02.2021 виповнилося 70 років.

В той же час суд не може визнати як обставину, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Згідно диспозиції ст. 126-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

В даному випадку, як ознаку кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яка вплинула на кваліфікацію дій ОСОБА_3 , враховано вчинення психологічного насильства (як різновид домашнього насильства) щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Таким чином, суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання обвинуваченому як таку, що його обтяжує обставину вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, має повну середню технічну освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений за місцем проживання характеризується негативно, оскільки зловживає спиртними напоями.

Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ст. 126-1 КК України передбачає такі види покарання:

- громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин;

- арешт на строк до шести місяців;

- обмеження волі на строк до п`яти років;

- позбавлення волі на строк до двох років.

Прокурор під час судових дебатів просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, з чим погодився і обвинувачений.

Потерпіла в судових дебатах наполягала на призначенні більш суворого покарання обвинуваченому, виключно з поміщенням його до колонії-поселення, тобто орієнтувала суд на таких видах покарання, як обмеження або позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтвердив, що за наслідками винесення останніх постанов по справам про адміністративні правопорушення він штрафи та судовий збір не сплатив.

Враховуючи все вищевикладене, суд вважає, що підстав для призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт не вбачається, оскільки такий вид покарання не буде сприяти меті стабілізації фізичного та психічного здоров`я потерпілої, остання не зможе подолати постстресовий стан.

В той же час підстав для призначення покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі не вбачається, оскільки такі види покарання з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення та його наслідків, не будуть співмірними меті їх застосування.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту, оскільки обставини вчинення даного злочину, відсутність з боку обвинуваченого будь-якої допомоги матері в подоланні наслідків систематичного насильства вказують на не можливість обвинуваченому виправитися із застосуванням інших видів покарання, що, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде сприяти виправленню ОСОБА_3 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк шість місяців.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1