У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000155

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Російської Федерації, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

-обвинуваченого за ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від03 березня 2021 року продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 травня 2021 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відмовити. Змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя не достатньо врахував стан здоров`я ОСОБА_6 , який хворіє на тяжке захворювання, та в умовах СІЗО йому не може бути надана належна медична допомога. Стверджує, що стан здоров`я обвинуваченого не дозволяє в подальшому перебувати в умовах СІЗО.

Вважає, що на даний час ризики значно зменшилися, оскільки потерпілий відмовився від обвинувачення за ч. 1 ст. 125 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.02.2021 обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 03.03.2021 включно.

Прокурором подано клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які були підставою для обрання і продовження запобіжного заходу, а саме: переховування від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, не зменшилися.

На підтвердження ризиків прокурор вказав на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину, раніше судимий, в тому числі за вчинення і аналогічного злочину, обвинувачується у вчиненні злочину проти власності в період умовно-дострокового звільнення, не має стабільного джерела доходів.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків та потерпілого, переховування від органів досудового розслідування та суду. Суд першої інстанції врахував тяжкість злочину, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період умовно-дострокового звільнення, раніше судимий за вчинення тяжких насильницьких злочинів, офіційно не працює, не має легальних джерел прибутку, та дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про апеляційний розгляд. Заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши надані судом матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив таке.

Приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.06.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.02.2021 продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 03.03.2021 включно.

Як вбачається зі змісту ухвали, суд першої інстанції погодився з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, один з яких є тяжким, йому може бути призначено покарання до 7 років позбавлення волі, та з метою його уникнення, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

З урахуванням ступеню тяжкості злочину за ч.2 ст. 189 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_6 , даних про його особу, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, і це рішення є вмотивованим.

Доводи захисника про зменшення ризику незаконного впливу на потерпілого є неспроможними. В цій частині суд першої інстанції достатньо мотивував свої висновки, зазначивши, що потерпілий ОСОБА_9 не відмовився від своїх показань, в тому числі в яких зазначив про погрози щодо нього.

Щодо доводів апелянта, що стан здоров`я ОСОБА_6 не дозволяє в подальшому перебувати в умовах СІЗО, апеляційний суд вважає неприйнятними, з огляду на функціонування у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» медичної частини, що забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим, а будь-яких доказів того, що ОСОБА_6 потребує медичної допомоги, яку неможливо надати в умовах ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», немає.

Таким чином, ухвала суду є законною, обґрунтованою, яку слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 03 березня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01 травня 2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3