Ухвала

17 травня 2021року

м. Київ

справа №759/20401/19
провадження №51-2265ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 року,
встановив:
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте наведених положень процесуального закону останньою не дотримано. Зокрема, захисник, не погоджуючись з наданою районним судом оцінкою доказів у справі, з якою погодився і суд апеляційної інстанції, та які, на її думку, не обґрунтовують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК,не наводить обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких істотних порушень вимог процесуального права та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з огляду на положення статей 412, 413 КПК, які вплинули на законність прийнятих судових рішень, і тягнуть за собою обов`язкове їх скасування із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Окрім цього, покликаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого ОСОБА_4 , адвокат не наводить у скарзі обґрунтувань у чому саме полягає явна несправедливість заходу примусу, з урахуванням положень ст. 414 КПК, що є підставою для скасування оспорюваних судових рішень відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу.
Не вказує ОСОБА_5 й на конкретні порушення вимог норм матеріального та процесуального права, які, на її думку, були допущені апеляційним судом при перевірці вироку за аналогічними доводами сторони захисту, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, та не зазначає на які саме доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 не було надано відповіді судом апеляційної інстанції, а відтак, й немає обґрунтування незаконності судового рішення.
Також, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Однак, до касаційної скарги захисник додає роздруковану з Єдиного реєстру судових рішень копію вироку Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року, де міститься знеособлена інформація про учасників судового розгляду, що позбавляє Верховний Суд можливості встановити належність даного рішення до особи засудженого та обставин провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 30 січня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 лютого 2021 рокузалишити без руху й надати їй строк для усунення вказаних недоліків упродовж десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.
Роз`яснити останній, що у разі неусунення цих недоліків в установлений строк касаційну скаргу буде їй повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3