Справа № 463/2708/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/475/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 17 березня 2021 року,

в с т а н о в и в:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі його заяви від 02 березня 2021 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на те, що оскаржувана ухвала винесена без встановлення фактичних обставин справи, без підкріплення належними та допустимими доказами, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що слідчий суддя не виконав його вимоги прохальної частини скарги та не витребував з ТУ ДБР матеріали проведеної перевірки за його заявою про кримінальне правопорушення. Вказує, що він звернувся до ТУ ДБР із заявою про вчинення суддею Жидачівського районного суду Львівської області кримінального правопорушення, однак, така заява не була внесена до ЄРДР та не розпочато розслідування, що суперечить вимогам Конституції та КПК України.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17 березня 2021 року, мотивувавши тим, що слідчий суддя розглянув скаргу у його відсутності, а копію згаданої ухвали він отримав лише 13 квітня 2021 року; скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задоволити вимоги скарги від 11 березня 2021 року в повному обсязі.

На апеляційний розгляд заявник ОСОБА_6 не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому його неявка у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із скаргою щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за його заявою від 02 березня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України.

Скаргу обґрунтовує тим, що 02 березня 2021 року ним було скеровано в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством до Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові заяву від 02.03.2021 за №2213-зкп-К/21 щодо вчинення суддею Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України. Однак, станом на день подачі скарги, відомості в ЄРДР не внесено, кримінальне провадження не розпочато. Вважає, що така бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідає вимогам ст. 214 КПК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував тим, що заява скаржника від 02 березня 2021 року до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення суддею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 397 КК України чи будь-якого іншого злочину.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначив у своєму рішенні про те, що за своїм змістом вказана заява ОСОБА_6 зводиться до незгоди із рішенням та професійною діяльністю судді, а незгода з рішеннями та діями працівників державного органу, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному процесуальним законодавством, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що належно мотивовано в ухвалі місцевого суду.

Таким чином, враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що в діях уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові відсутня бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви ОСОБА_6 .

Отже, доводи ОСОБА_6 про незаконність ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17 березня 2021 року не грунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону та є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17 березня 2021 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 17 березня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі його заяви від 02 березня 2021 року без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4