Справа № 487/2204/19
Провадження № 1-в/487/8/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення в місця обмеження волі, відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, раніше судимого 30.04.2015 року вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, з повною середньою освітою, не одруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 29.11.2019 року Заводським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України зобов`язаний: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2020 р. начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулася до суду з поданням про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання і направлення в місця обмеження волі, оскільки останній не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду у вигляді явки до пробації для реєстрації.

Прокурор та представник органу пробації подали до суду заяви про розгляд подання без їх участі, подання підтримують.

Засуджений в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, його примусовий привід не виконано.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2019 ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України судом його було звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік з покладенням обов`язків: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

З 08.04.2020 ОСОБА_4 перебуває на обліку Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області та 17.04.2020 його ознайомлено з винесеною постановою про встановлення днів явки на реєстрацію у другий вівторок кожного місяця.

09.06.2020 ОСОБА_4 для реєстрації не з`явився.

10.06.2020 ОСОБА_4 прибув до органу пробації та повідомив, що переплутав дня для реєстрації, йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження та проведена профілактична бесіда.

11.08.2020 ОСОБА_4 для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився. В подальшому, ОСОБА_4 не з`являвся на виклик органу пробаціїї та на реєстрацію.

В ст. 78 КК України передбачено правові наслідки звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

Так, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

У відповідності до частин 1 та 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Аналізуючи зазначені положення закону можливо зробити висновок, що питання скасування іспитового строку можливо вирішувати під час іспитового строку.

Як вбачається з матеріалів справи визначений засудженому судом річний іспитовий строк закінчився 29.11.2020.

У зв`язку з тим, що іспитовий строк, призначений засудженому ОСОБА_4 вироком суду, закінчився, та те, що участь засудженого при розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання є обов`язковою, в т.ч. для з`ясування поважності причин невиконання визначених судом обов`язків, суд приходить до висновку про те, що подання задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що відсутність засудженого суттєво не впливає на вирішення цього питання, оскільки у зв`язку з закінченням іспитового строку суд не вирішує питання про погіршення його становища.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.78 КК України, 166 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення в місця обмеження волі, відносно засудженого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду в порядку і строк передбачений ст. 395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1