ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2095/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2021 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: заявника ОСОБА_3 розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

28.05.2021 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Обґрунтовуючи клопотання посилається на положення ст. 174 КПК України, зазначає, що арешт накладено необґрунтовано та без належних підстав.

Заявник в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що арештована квартира є речовим доказом, а відтак арешт на неї накладено обґрунтовано.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.

Слідчими слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0010949, внесене до ЄРДР 18.12.2019 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Вбачається, що органами досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави вважати, що невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи квартирою АДРЕСА_1 , сума матеріального збитку 600000 грн.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 26.04.2019 р. клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0010949 задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 000.

З даної ухвали слідчого судді вбачається, що 12.04.2019 слідчим ОСОБА_4 об`єкт нерухомого майна, а саме квартира АДРЕСА_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою арешту майна слідчий суддя зазначив забезпечення збереження речових доказів вказавши, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Питання скасування арешту майна врегульовані ст. 174 КПК України, яка визначає, що арешт може бути скасовано, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Метою ж даного арешту майна є збереження речових доказів, його завданням є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що прямо передбачено ст. 170 КПК України в якості правових підстав застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна. На даній стадії слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Наведені в клопотанні доводи про відсутність обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, не знайшли свого підтвердження, оскільки клопотання слідчого містить підстави і мету арешту, обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, що, в свою чергу, свідчить про відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи викладене та з огляду на предмет доказування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладався арешт, та беручи до уваги, що при арешті майна з метою забезпечення збереження речових доказів перевіряється лише доказове значення майна, на яке накладається арешт (ст. 98 КПК України), при цьому добросовісність набувача такого майна не є перешкодою для його арешту на цій підставі (ч. 10 ст. 170 КПК України), слідчий суддя дійшов висновку, що арешт на вищевказане майно було накладено обґрунтовано, оскільки існують достатні підстави вважати, що арештоване майно було об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ризик, розпорядження вказаним майном, продовжує існувати, немає також підстав вважати, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі викладеного, керуючись статтею 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1