Справа № 738/391/21
№ провадження 1-кп/738/59/2021
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 року місто Мена Менський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мена матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 01 березня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мена Чернігівської області, який зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, інваліда ІІІ групи, не одруженого, раніше судимого: 01.09.2006 Менським районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі із застосування ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; 17.09.2014 Сосницьким районним судом за ч. 2 ст. 185, 395 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 12.05.2015 Менським районним судом за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 18.12.2020 Менським районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до 850 гривень штрафу; 04.03.2021 Менським районним судом за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року 11 місяців обмеження волі (вирок не вступив в законну силу),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України (далі КК), -
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
ОСОБА_3 24 лютого 2021 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , маючи не зняту та не погашену судимість, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання негативних наслідків, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, умисно облив окропом з кружки члена своєї сім`ї брата ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків правого ліктьового суглобу, правого стегна, поперекової ділянки І ступеню, загальною площею 7-8 %, які у відповідності до висновку експерта № 21 від 06.03.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, вчинив таким чином у відповідності до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство у сім`ї .
ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, проте в своїх показання заперечив наявність умислу на завдання тілесних ушкоджень потерпілому. Так, обвинувачений зазначив, що 24 лютого 2021 року він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 20 чи 21 години повернувся додому. Вдома в цей час знаходилися його брат та мати. Брат п`яний лежав на дивані. Він захотів випити чаю та налив окропу в кружку. Проходячи кімнатою, він спіткнувся через поріг та випадково вилив окріп на брату. Все це він зробив не навмисно. Брат лежав на дивані, метрів за 2 чи 3 від місця де він перечепився. Поряд перебувала їхня матір, яка все бачила.
ІІІ. Позиція потерпілої сторони.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 24 лютого 2021 року у вечірній час він перебував вдома. Близько 21 години 30 хвилин додому повернувся його брат, ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він в цей час лежав на ліжку на правому боці, відпочивав. Перед цим він розтопив грубку. Обвинувачений підійшов до плити, взяв чашку з окропом та, нічого не говорячи, вилив на нього даний окріп. Він відчув різкий біль, зразу почав знімати светер. На місці опіків вже утворилися волдирі. Чому обвинувачений так вчинив йому не відомо. Брат часто вчиняє сварки, як перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дала показання, в яких зазначила, що 24 лютого 2021 року вона перебувала вдома, спільно з сином ОСОБА_9 . У вечірній час до дому повернувся її син ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він попрохав чаю, і вона закип`ятила воду. ОСОБА_9 в цей час перебував на дивані. ОСОБА_7 пішов, взяв кружку з окропом та нічого не говорячи, відразу підійшов до потерпілого і облив його даним окропом. Все це відбувалося на її очах. Вона чітка бачила, що ОСОБА_7 не перечіплявся, як йшов до ОСОБА_9 .
Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 01 березня 2021 року (а.с. 24), яким підтверджується внесення відповідних відомостей про кримінальне правопорушення і початок досудового розслідування відповідно до статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Заява потерпілого ОСОБА_6 від 01 березня 2021 року (а.с. 28), згідно якої останній просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який спричинив йому тілесні ушкодження.

Рапорт інспектора-чергового ВП № 1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області від 26.02.2021 року (а.с. 29) згідно якого до Менської міської лікарні працівниками поліції доставлений ОСОБА_6 з термічними опіками, тверезий. 24.02.2021 біля 22-00 брат вилив кип`яток за місцем мешкання.
Протокол проведення слідчого експерименту від 04 березня 2021 року (а.с. 33-35), в ході проведення якого потерпілий ОСОБА_6 розповів та показав на місці, що 24.02.2021 року він перебував вдома разом з матір`ю. Близько 22 години 00 хвили додому повернувся його брат ОСОБА_7 . В них виникла сварка, в ході якої останній взяв з плити кружку з окропом та вилив на нього.
Протокол проведення слідчого експерименту від 04 березня 2021 року (а.с. 38-40), в ході проведення якого свідок ОСОБА_8 розповіла та показала на місці, що 24.02.2021 року вона була вдома разом з сином ОСОБА_9 . Близько 22 години 00 хвили додому повернувся її син ОСОБА_7 . В нього з ОСОБА_9 виникла сварка, в ході якої останній взяв з плити кружку з окропом та вилив на ОСОБА_9 .
Висновок експерта № 21 від 06 березня 2021 року (а.с.45-46) ), зміст якого відповідає статті 102 КПК, згідно із яким у громадянина ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді термічних опіків правого ліктьового суглобу, правого стегна, поперекової ділянки І ступеню, загальною площею 7-8 %, що могли утворитися від місцевої дії високої температури в тому числі окропу, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я

Дані, які характеризують обвинуваченого відображені в паспорті № НОМЕР_1 , інформації щодо судимості, копіях вироків, інформації щодо перебування на медичному обліку, посвідченні інваліда ІІІ групи (а.с. 49-77).
V. Оцінка Суду.
Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні.
З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 125 КК фактично не визнав, в своїх показаннях зазначив, що потерпілого ОСОБА_6 облив окропом випадково, перечепившись через поріг.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена:
- подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінальних правопорушень, що можливо встановити із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 01 березня 2021 року, заяви потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 01 березня 2021 року, рапорту інспектора-чергового ВП № 1 Корюківського РВП від 26 лютого 2021 року, протоколів проведення слідчих експериментів від 04 березня 2021 року з потерпілим ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_8 ;
- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити окрім наведених вище доказів, висновком експерта № 21 від 06 березня 2021 року, показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 . На думку Суду такі показання доповнюють попередні докази і в сукупності з ними Суд їх враховує на користь обвинувачення.
Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_3 в тій частині, що він випадково облив окропом свого брата ОСОБА_6 . Дані показання спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , які кожен окремо вказали, що обвинувачений цілеспрямовано та умисле вилив окріп на потерпілого. Окрім того свідок ОСОБА_8 зазначила, що вона чітко бачила, що це було не випадково та те, що обвинувачений ні об який поріг не перечіплявся, так як його там взагалі немає.
Таким чином аналіз доказів по справі дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_3 .
Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.
VІ. Призначення покарання.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України Судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України Судом визнається вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 . Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК України враховує:
1. ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК України є кримінальним проступком;
2. наслідки та обставини вчиненого правопорушення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);
3. особу винного його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, те, що обвинувачений має ІІІ групу інвалідності;
4. наявність постійного місця проживання;
5. наявність обставин, які обтяжують покарання;
6. те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий;
7. відношення винного і його поведінку після вчинення злочину;
8. позицію потерпілої сторони у провадженні, який просив призначити найбільш тяжке покарання.
У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про необхідність обрання ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин у виді обмеження волі, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для обрання більш м`якшого покарання Суд не знаходить.

За змістом ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

ОСОБА_3 був засуджений вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2020 року за частиною 2 статті 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який не сплатив по теперішній час.

За цим вироком ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 24 лютого 2021 року, тобто після постановлення вироку 18 грудня 2020 року та до повного відбуття призначеного цим вироком покарання у виді штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_3 необхідно призначити з урахуванням вимог частини 1 статті 71 КК України за сукупністю вироків та визначити різні за видом покарання до окремого виконання за правилами частини 3 статті 72 КК України.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.
З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченому частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі частини першої статті 71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком приєднати покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2020 року у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, і за сукупністю вироків, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Відповідно до частини третьої статті 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1