В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2021 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква об`єднане кримінальне провадження ( відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 листопада 2020 року за №0001148; відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2021 року за №0000007; відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2021 року за №0000341) по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зі слів маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 09.11.2006 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 09.09.2009 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 8 днів, із застосуванням ст. 81 КК України;
2) 24.12.2010 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці. Звільнений 21.06.2013 умовно-достроково з невідбутим строком 8 місяців 11 днів згідно із ст. 81 КК України;
3) 27.03.2014 Бориспільським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 23.01.2018 умовно-достроково з невідбутим строком 11 місяців 27 днів, на підставі ст. 81 КК України;
4) 27.12.2019 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
5) 22.04.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

14 листопада 2020 року близько 12 години 00 хвилини ОСОБА_7 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та переконавшись, що потерпілий ОСОБА_8 в даній квартирі не перебуває, шляхом вільного доступу викрав належні потерпілому ОСОБА_8 цифровий тюнер марки «Т2 SN9668 WV T65M» вартістю 298 гривень 83 копійки та ноутбук марки «LG LM 50 №20180505», вартістю 1500 гривень 00 копійок, які знаходилися у приміщенні кімнати вищевказаної квартири.

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1798 гривень 83 копійки.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Крім цього, 12 грудня 2020 року близько 17 години 03 хвилини ОСОБА_7 , перебуваючи у торговому залі магазину «Червоний Маркет» ФОП « ОСОБА_9 » (код НОМЕР_1 ), розташованого по АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу із вітрини взяв одну пляшку чоловічої туалетної води «Art Positive» SENATOR PLATINUM, об`ємом 100 мл., вартістю 179 гривень 33 копійки та одну пляшку чоловічої туалетної води «PP» OCEAN BRISE, об`ємом 100 мл., вартістю 174 гривень 00 копійок, що належить ФОП « ОСОБА_9 », які сховав у зовнішні кишені куртки, в яку був одягнутий.

У подальшому ОСОБА_7 пройшов через розрахункові каси магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ФОП « ОСОБА_9 », не розрахувавшись за товар, та покинув приміщення магазину, чим спричинив майнову шкоду потерпілому ФОП « ОСОБА_9 » на загальну суму 353 гривні 33 копійки.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Крім цього, 03 березня 2021 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у сарайному приміщенні, розташованому на території домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_4 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку велосипеду марки «Мінськ», вартістю 1 662 гривні 25 копійок, що належить ОСОБА_5 , взявши руками за кермо та покотивши, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 1 662 гривні 25 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючою ознакою, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Крім цього, 09 березня 2021 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у комірці в підвальному приміщенні буд. АДРЕСА_5 , умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку належних ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Redmi Note 7», вартістю 3 125 гривень 00 копійок та грошових коштів на загальну суму 1240 гривень, які знаходилися у чорній жіночій сумці, що належить ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 4 365 гривень 00 копійок.

Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме час, місце, мотив та спосіб вчинення ним інкримінованих злочинів, викладених в обвинувальних актах, які відповідають дійсності.

2.2. Обсяг доказів.

Судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальних актах.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави уважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнанні ним у судовому засіданні обставини.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачений ОСОБА_7 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням письмових матеріалів щодо речових доказів, та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

2.3. Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 надав покази, відповідно до яких 14.11.2020 року перебуваючи в квартирі потерпілого ОСОБА_10 , викрав ноутбук та цифровий тюнер, які продав на ринку Леваневського в м. Біла Церква за 500 грн. черес свого знайомого на ім`я ОСОБА_11 , шкоду не відшкодував, оскільки потерпілий претензій до нього не має. 12.12.2020 року, перебуваючи в магазині, розташованого по вул. Леваневського в м. Біла Церква, взяв дві пляшки туалетної води для своїх братів у яких був день народження, які сховав у кишеню куртки та вийшов з магазину не розрахувавшись, був затриманий оперативними працівниками, які продемонстрували йому відео з місця крадіжки, шкоду також не відшкодував, оскільки не зміг знайти власника магазину. 03.03.2021 року, проживаючи у домоволодінні потерпілої ОСОБА_12 в смт. Терезино, та маючи ключі від сарайного приміщення, взяв велосипед марки «Мінськ», який належав ОСОБА_13 та продав його в той же день в м. Біла Церква. 09.03.2021 року приїхавши на роботу до потерпілої ОСОБА_13 в м. Біла Церква, взяв у неї ключі від комірки, де з жіночої сумки чорного кольору, яка належала ОСОБА_13 , викрав мобільний телефон та грошові кошти в сумі 1240 грн., після чого вийшов і пішов на вул. Леваневського в м. Біла Церква, де і був затриманий оперативними працівниками, мобільний телефон здав в ломбард, а гроші витратив на власні потреби, шкоду потерпілій також не відшкодував.

2.4. Дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, в тому числі щодо речових доказів.

До матеріалів об`єднаного провадження надано документи, зокрема постанову про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 09.02.2021, згідно якої визнано речовим доказом CD-R диск із наявним написом на ньому «Червоний маркет 12.12.2020», що містить запис з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 12.12.2020 16 год. 50 хв. по 12.12.2020 17 год. 10 хв., який зберігається при матеріалах кримінального провадження; постанову про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 11.02.2021, згідно якої визнано речовим доказом чоловічу курточку чорного кольору з написом «Columbia», чоловічі чорні штани та чоловічі чорні черевики зі шнурками, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , під розписку.; постанову про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021, згідно якої визнано речовим доказом велосипед марки «Мінськ» бірюзового кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій

ОСОБА_5 , постанову про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021, згідно якої визнано речовим доказом жіночий гаманець коричневого кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ; постанову про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021, згідно якої визнано речовим доказом жіночу сумку чорного кольору, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 ; постанову про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021, згідно якої визнано речовим доказом документи на мобільний телефон марки «Redmi Note 7» IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження.

2.5. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинуваченого.

До матеріалів об`єднаного провадження надано документи, зокрема паспорт громадянина України, довідку про реєстрацію з місця проживання, картку фізичної особи-платника податків, вимогу УІТ ГУ МВС України в Київській області про судимість, медичні довідки КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня №4» та КНП «Узинська міська лікарня», довідку ІНФОРМАЦІЯ_4 , довідку-характеристику, які свідчать, що обвинувачений має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно, перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних сержантів і солдат запасу в ІНФОРМАЦІЯ_4 як засуджений, на обліку не перебуває та не отримує медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше неодноразово судимий за крадіжки, востаннє 22.04.2021 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

3.Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в тому числі щодо речових доказів, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 , поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючої ознаки, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 винуватість визнав, у вчиненому покаявся, надав викривальні щодо себе показання в суді.

Наведене свідчить, що обставиною, передбаченою п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальних актах про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст.91, ч. 1 ст.92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 та які в обвинувальних актах не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Позиції учасників провадження щодо покарання.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначити йому покарання за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці.

Обвинувачений ОСОБА_7 погодився з думкою прокурора щодо покарання та просив суд суворо його не карати.

5.2. Висновки суду щодо покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням, передбаченого ст. 75 КК України, не встановлено, як і підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69 КК України, оскільки останній під час відбування покарання з випробуванням повторно вчинив умисні корисливі нетяжкі злочини, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та підтверджує його схильність до протиправної поведінки.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії нетяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, особу винного, його ставлення до вчиненого, відсутність міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи, негативної характеристики за місце проживання, перебування на військовому обліку військовозобов`язаних сержантів і солдат запасу в ІНФОРМАЦІЯ_4 як засудженого, позицію потерпілих, які не мають претензій до обвинуваченого, оскільки відсутні цивільні позови та обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання. Також суд бере до уваги вже наведені відомості про притягнення до кримінальної відповідальності та вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у межах санкцій ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Крім цього, встановлено, що вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2021 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Кримінальні правопорушення які вчинені обвинуваченим ОСОБА_4 , та які є предметом вказаного об`єднаного кримінального провадження, скоєно обвинуваченим до винесення вище вказаного вироку, тому суд на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами призначення покарання, застосовує принцип повного поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року більш суворим.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь, саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

6. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Потерпілими ОСОБА_8 , ФОП « ОСОБА_9 » та ОСОБА_5 цивільні позови не заявлялись.

7. Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Як вбачається з матеріалів об`єднаного провадження, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 будь-який захід забезпечення кримінального провадження не обирався. За таких обставин, початок строку відбуття покарання необхідно рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_4 після набранням вироку законної сили.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Документально підтверджені процесуальні витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2021 року більш суворим, призначити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання даного вироку суду.

Речові докази:

- CD-R диск із наявним написом на ньому «Червоний маркет 12.12.2020», що містить запис з камер відеоспостереження, які розташовані в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 12.12.2020 16 год. 50 хв. по 12.12.2020 17 год. 10 хв, який згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 09.02.2021 приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- чоловічу курточку чорного кольору з написом «Columbia», чоловічі чорні штани та чоловічі чорні черевики зі шнурками, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 під розписку, згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів справи речових доказів від 11.02.2021 залишити власнику ОСОБА_4 ;

- велосипед марки «Мінськ» бірюзового кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 під розписку, згідно постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021 залишити власнику ОСОБА_5 ;

- жіночий гаманець коричневого кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 під розписку, згідно постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021 залишити власнику ОСОБА_5 ;

- жіночу сумку чорного кольору, яку передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 під розписку, згідно постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021 залишити власнику ОСОБА_5 ;

- документи на мобільний телефон марки «Redmi Note 7» IMEI 1: НОМЕР_2 ; IMEI 2: НОМЕР_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, згідно постанови про визнання предметів (документів) речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 12.03.2021 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1