ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/885/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 636/1647/21 (провадження 1-кс/636/371/21) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000128 від 02.04.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000128 від 02.04.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27) строком на 60 днів, до 19 червня 2021 року та визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 175 120 гривень, при внесенні якої ОСОБА_7 вирішено з-під варти звільнити та покласти на нього обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Не погодившись із ухвалою слідчого адвокат ОСОБА_6 , як захисник підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування скарги адвокат посилається на необґрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу органами досудового розслідування не встановлена, а прокурором не доведена. Не наведено жодних фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного. Просила врахувати, що її підзахисний має постійне місце реєстрації, намірів переховуватись не виказував, а в матеріалах провадження такі дані відсутні. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_7 не отримував та переховуватись, тим самими ускладнюючи проведення досудового розслідування, намірів не має. Вважає заявлені слідчим та прокурором ризики щодо можливості ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків та вчинити інший злочин, надуманими та безпідставними. Зазначає, що слідчим суддею не враховано відомості стосовно особи підозрюваного та застосовано винятковий запобіжний захід.
Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000128 від 02.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
21.04.2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 22.04.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
22.04.2021 року слідчий СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання посилався на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину проти громадської безпеки, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів слідства та суду, враховуючи, що він після вчинення злочину добровільно не звернувся до правоохоронних органів, з метою подальшого переховування та ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, враховуючи, що підозрюваний раніше вчиняв кримінальні злочини, притягався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у місцях позбавлення волі, орган досудового розслідування вважав, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність. На даний час свідки допитані, проте суд сприймає докази безпосередньо, а тому, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, а також особу підозрюваного, який є уродженцем c. Коробочкине, Чугуївського району, Харківської області, в якому і проживає, не одружений, раніше був судимий вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 17 червня 2013 року за ч. 1 ст. 115 ст. 71 КК України до покарання 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 06.08.2020, слідчий вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Обираючи підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави і покладенням обов`язків: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, слідчий суддя вважавобґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: показаннями допитаних свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколом обшуку та вилучення речових доказів проведеною оперативною закупкою.
Також слідчий суддя вважав встановленими та доведеними ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, на підставі наведених вище обставини в їх сукупності та в зв`язку з пред`явленням підозри ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який є злочином проти громадської безпеки і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, слідчий суддя вважав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Метою застосування запобіжного заходу, як зазначено в ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри і доведеності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших учасників провадження та продовжувати свою злочинну діяльність, колегія суддів бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження, вбачається, що 21.04.2021, в період часу з 16 години 10 хвилин до 16 години, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на збут вогнепальної зброї та бойових припасів без його законом дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, усвідомлюючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи, перебуваючи на АДРЕСА_1 , незаконно збув ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомат системи «Калашникова» на якому мається рельєфний напис « НОМЕР_1 », а також 30 патронів, на яких мається рельєфний напис « НОМЕР_2 ; без передбаченого законом дозволу за 7000 гривень.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, спрямований на зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, протиправно, у період з невстановленого в ході розслідування часу по 17.30 год 21.04.2021 за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , зберігав бойові припаси та вибуховий пристрій без передбаченого законом дозволу, в порушення пункту 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, визначеного постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року та Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576.

Під час проведення обшуку, 21.04.2021, працівниками відділу поліції Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, в період часу з 17 год. 30 хв. 23 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 62 предмети, схожі на патрони, на яких маються рельєфні написи: «17x85» - 1 шт., «270х82» - 3 шт., «17x90» - 2 шт., «17x89» - 1 шт., «77x83» - 1 шт., «270x83» - 9 шт., «270x88» - 5 шт., «539x75» «3х80» - 11 шт., «270x92» - 4 шт., «270x82» - 2 шт., «3x82» - 1 шт., «60x84» - 2 шт., «270x03» - 1 шт., «3x85» - 2 З шт., «3x83» - 1 шт., «60x90» - 4 шт., «270x84» - 8 шт., а також предмет, схожий на корпус ручної гранати «Ф-1», який відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 21.04.2021, відноситься до обмежено небезпечної категорії, а об`єкти у вигляді запал до ручної гранати типу «УЗРГМ» - належить до категорії небезпечний

Відповідно «довідок про категорію вибухонебезпечних і виявлених вибухових матеріалів» (а.с.72-74) від 23.04.2021 №8286-1, виданої судовим кспертом ОСОБА_11 , під час перевірки предмету з використанням запального механізму типу УЗРГМ відноситься до категорії «небезпечно»; корпус гранати «Ф-1» відноситься до категорії «обмежено небезпечно», а відповідно до висновку експерта (а.с.64-71) Експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/121-21/8786-ВТХ від 23.04.2021, вказані предмети є бойовими припасами.

Враховуючи такий обсяг відомостей судового провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні у матеріалах провадження докази, формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, згідно підозри.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. КПК України не містить визначення терміну «обґрунтована підозра» і визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч.1 ст. 9 КПК України).

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 , а саме вчинення ним тяжкого злочину проти громадської безпеки, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, що вказує на неможливість в цьому конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що на цьому етапі досудового розслідування підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.
При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.
Доводи адвоката в апеляційній скарзі стосовно того, що підозрюваний має постійне місце проживання не спростовує та не мінімізує наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання на цьому етапі досудового розслідування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів - не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И ЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 23 квітня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді