Справа № 559/506/21
Провадження № 1-кп/559/164/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2021 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 10.02.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кривошеино, Кривошеинского району, Томської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, останній раз вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 28.10.2020, залишеного в силі ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місців арешту, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

встановив:
10 лютого 2021 року близько 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, таємно умисно повторно, шляхом вільного доступу викрав електродриль, марки «ИНТЕРСКОЛ», моделі «Д-10/3503Р», вартістю 556 гривень 50 копійок та електролобзик, марки «ФИОЛЕНТ», моделі «ПМ4-7003», вартістю 945 гривень 75 копійок, які знаходилися під столом в одній із житлових кімнат вказаної квартири та які належать ОСОБА_5 , спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 1502 гривні 25 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердивши обставини, вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, й він їх у повному обсязі підтверджує та пояснив, що дійсно здійснив повторно крадіжку. В скоєному злочині щиро розкаюється, засуджує свою поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він своїми умисними діями таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, не є інвалідом, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває та вину визнав.

ОСОБА_4 раніше судимий, останній раз вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 28.10.2020, залишеного в силі ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х місців арешту.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене реальне покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 місяців арешту із наступним застосуванням ст. 71 КК України, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Стосовно обвинуваченого не обирався запобіжний захід.

Цивільний позов в даному провадженні не заявлений.

Витрати на залучення експерта у розмірі 1307 гривень 60 копійок понесені під час проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта №СЕ-19/118-21/1787-ТВ від 24.02.2021) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість знайшла підтвердження у судовому засіданні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.185 КК України, ст.100, ч.2 ст.124, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, приєднати частково до призначеного покарання за цим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 28.10.2020, залишеного в силі ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27.01.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Стягнути із ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. на користь держави.

Речові докази: електродриль марки «ИНТЕРСКОЛ», моделі «Д-10/3503Р», електролобзик марки «ФИОЛЕНТ», моделі «ПМ4-7003» - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 згідно збережної розписки.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1