Справа № 939/1515/21
УХВАЛА

19 липня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 15 квітня 2021 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудня Іванівська Ємільчинського району Житомирської області, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2021 року з Київської обласної прокуратури до Бородянського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

За ухвалою судді від 06 липня 2021 року підготовче судове засідання було призначено на 19 липня 2021 року на 15 годину 00 хвилин.

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 15 квітня 2021 року, близько 16 години 45 хвилин, керуючи автомобілем марки "Реugeot 605", реєстраційний номер НОМЕР_1 , на 53 км + 200 м автодороги М-07 сполученням Київ-Ковель в межах міста Бородянка Бучанського району Київської області, рухаючись зі сторони міста Ковель в напрямку міста Київ, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі Правила дорожнього руху), згідно з яким "водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а також в порушення вимог пунктів 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, згідно з якими "для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху", проявив злочинну самовпевненість, не був уважний під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, в порушення вимог пункту 12.9 б) Правил дорожнього руху "водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний дорожній знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил", перевищив максимально допустиму швидкість руху, в зв`язку з чим своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, та в порушення вимог пункту 1.10 термін "Узбіччя" Правил дорожнього руху, відповідно до якого "узбіччя виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней)", внаслідок чого втратив можливість безпечно керувати автомобілем та допустив виїзд на праве узбіччя по ходу свого руху, де скоїв наїзд на нерухомий напівпричіп марки "КОGEL", реєстраційний номер НОМЕР_2 у зчепленні з вантажним сідловим тягачем марки "МАN TGA", реєстраційний номер НОМЕР_3 , який перебував у нерухомому стані.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки марки "Реugeot 605", реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 загинула на місці пригоди, а пасажири ОСОБА_9 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Встановлено, що смерть ОСОБА_10 настала від множинних травм тіла та крововтрати.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.10, 2.3 б), д), 2.9 а), 12.9 б) Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_10 та отриманням потерпілими ОСОБА_11 та ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , посилаючись на те, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог КПК України, підстав для закриття провадження або внесення подання про визначення підсудності немає, просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду та викликати в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника, потерпілого ОСОБА_6 , його представника, потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник-адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , його представник - адвокат ОСОБА_7 , потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Бородянському районному суду Київської області, підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, а тому кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_6 пред`явив до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому цивільний позов ОСОБА_6 необхідно прийняти до розгляду, ОСОБА_6 визнати цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 - цивільним відповідачем.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2021 року ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 червня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року строк дії запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_4 продовжено до 20 липня 2021 року включно.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, та неможливість при призначенні покарання застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, може незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою надання ними неправдивих показів, оскільки вони ще не допитані в судовому засіданні, а тому менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, і є достатні підстави для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання заперечував, вважав, що до нього можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 проти клопотання заперечував, мотивуючи тим, що обвинувачений не мав і не має намірів ухилятися від суду, на що вказує його поведінка після дорожньо-транспортної пригоди, визнання вини, відшкодування шкоди, наявність стійких соціальних та сімейних зв`язків. Також відсутній намір впливати на потерпілих та свідка. Прокурором не доведено наявність ризиків, що виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам. Просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник клопотання підтримали.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 проти клопотання заперечували, підтримали позицію сторони захисту.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих, представника потерпілого, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".

Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який розлучений, тісних соціальних зв`язків за місцем проживання не має (проживання з мамою, бабусею та наявність роботи, не вказують на наявність тісних соціальних зв`язків), що свідчить про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі може переховуватися від суду, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Керуючись ст.176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Бородянського районного суду Київської області на 29 липня 2021 року на 14 годину 15 хвилин.

Кримінальне провадження розглянути судом одноособово.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди прийняти до розгляду.

Визнати ОСОБА_6 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

В судове засідання викликати прокурора Бородянського відділу Бучанської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 .

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 16 вересня 2021 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення лише в частині обрання запобіжного заходу, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Повний текст ухвали оголосити 23 липня 2021 року о 08 годині 50 хвилин в приміщенні Бородянського районного суду Київської області в залі судових засідань №1.

Головуючий-суддяОСОБА_12