Справа № 159/3123/21
Провадження № 1-кп/159/371/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000389 від 12.05.2021 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білин Ковельського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_6 12 травня 2021 року, близько 12 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для здоров`я потерпілого, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення,підійшов до знайомого ОСОБА_4 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, та вдарив останнього кулаком правої руки у праву частину голови, в результаті чогоспричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої лобно-вилично-орбітальної ділянки, що згідно висновку експерта №108 від 13.05.2021 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та в подальшому завдав ще один удар коліном правої ноги в грудну клітку ОСОБА_4 , чим повністю подавив волю та можливість потерпілого до протидії, оскільки останній був повалений на підлогу. Після чого ОСОБА_6 , з метою подальшої реалізації свого злочинного наміру, заволодів майном ОСОБА_4 , а саме - грошовими коштами в сумі 400 грн., частина яких в сумі 200 грн. лежали на дивані, а інша частина в сумі 200 грн. - на підлозі кімнати. З викраденим майном ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на свій власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вищевказану суму.
Крім цього, ОСОБА_6 12 травня 2021 року, близько 13 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись неподалік під`їзду у дворі будинку, що по АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів та керуючись метою відкритого заволодіння чужим майном, під`їхав на велосипеді з-заду до візуально знайомої ОСОБА_5 , яку під руку вів ОСОБА_8 , який допомагав останній дістатися додому, після чого, шляхом ривка, повторно відкрито вирвав з рук ОСОБА_8 сумку, належну ОСОБА_5 , яка не становить майнової цінності, з грошовими коштами в сумі 600 грн., 1 кг. огірків та палкою ковбаси фірми «Краківська» вагою 390 г, які не становлять майнової цінності, після чого із викраденим майном з місця скоєння злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю. Надав суду детальні показання, в яких підтвердив вчинення ним злочинів за обставин, викладених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаюється, просив вибачення в потерпілих та просив суворо його не карати, не позбавляти його волі, оскільки бажає стати на шлях виправлення.
Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим, суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 187 КК України.
Крім цього, ОСОБА_6 своїми умисними діями, що виразились у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень (злочинів) та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_6 вчинено тяжкі кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України(ст. 12 КК України).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочинів, яке виразилось в добровільній згоді на зустріч з працівниками поліції після вчинення злочинів, надання детальних пояснень щодо вчиненого, ініціюванні проведення слідчого експерименту.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення кримінальних правопорушень особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також те, що обвинувачений хоча й не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проте попередні судимості погашені у встановленому законом порядку; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на диспансерному обліку в психіатра не перебуває, поте перебуває на диспансерному обліку в нарколога, посередньо характеризується по місцю проживання.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілих до обвинуваченого та їх позицію що міри покарання. Зокрема, потерпілі наполегливо просили не позбавляти обвинуваченого волі.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, індивідуалізації та законності, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню тяжкості скоєного та даним про особу винного.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд прийшов до висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій статей, що передбачають відповідальність за вчинення даних кримінальних правопорушень (злочинів).

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, зважаючи на всі обставини справи та наведені вище обставини щодо особи обвинуваченого, категоричної позиції потерпілих щодо несуворої міри покарання, суд вбачає можливим виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Зважаючи на те, що обвинувачений звільняється від відбування покарання з випробуванням за даним вироком, запобіжний захід, обраний щодо нього, до вступу вироку в законну силу слід змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому слід зарахувати у строк призначеного йому покарання за даним вироком строк його перебування під вартою з 12.05.2021 року по 16.06.2021 року.
Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді від 19.05.2021 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Долю решти речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк призначеного за даним вироком покарання строк його перебування під вартою з 12 травня 2021 року по 16 червня 2021 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти негайно в залі суду.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки: не відлучатися з постійного місця проживання та реєстрації без дозволу суду; повідомляти суд та інший державний орган, що відає виконанням вирокупро зміну свого місця проживання; з`являтися на виклик до суду та іншого державного органу, що відає виконанням вироку.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.05.2021 року, - скасувати.

Речові докази:

-грошові кошти в сумі 600 (шістсот) грн. відповідними купюрами, які зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

-грошові кошти в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) грн. відповідними купюрами, які зберігаються в камері схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_4 ;

-портмоне, банківську картку "Monobank", мобільний телефон марки "Самсунг", в`язку з трьома ключами та брелоком-ліхтариком, підлітковий велосипед марки "Avanti", які передано на зберігання обвинуваченому ОСОБА_6 , - залишити у володінні останнього;

-поліпропіленову сумку синього кольору, яку передано на зберігання в камеру схову речових доказів Ковельського РУП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілій ОСОБА_5 ;

-товарний чек ІД97, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1