Справа № 341/755/19
Провадження № 11-кп/4808/117/21
Категорія ст. 203-2 ч. 1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
без участі сторін, розглянувши у кримінальному провадженні № 00000апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Рогатинського районного суду від 26.01.2021 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
Цією ухвалою закрито кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ст. 203-2 ч. 1 КК України на підставі ст. 284 ч. 1 п.4 КПК України через набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за вчинене ними діяння.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з кінця серпня по 15 листопада 2018 року за попередньою змовою групою осіб займались забороненою діяльністю у сфері грального бізнесу.
Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду незаконною у зв`язку з необгрунтованим поверненням володільцям речових доказів у справі. Обвинуваченим ОСОБА_7 не надано підтверджуючих документів про належність йому чи будь-яким іншим особам речових доказів. Вважає, що декриміналізація даного діяння не позбавляє суд можливості конфіскувати речові докази, а саме: гроші, цінності, інше майно, що були предметом кримінального правопорушення. Просить під час розгляду справи в апеляційному суді дослідити постанови про визнання речових доказів у кримінальному провадження, ухвалу суду змінити, постановити нову ухвалу, якою речові докази у вигляді грошових коштів, ігрових апаратів звернути в дохід держави.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляцію прокурора, яку вважає безпідставною та необґрунтованою. При декриміналізації діяння немає правових підстав для будь-якого виду вилучень чи спеціальних конфіскацій, якщо речі не вилучені з обігу. Належним володільцем цих речей є ОСОБА_7 . Окремих документів, які б посвідчували право володіння грошовими коштами чи комп`ютерною технікою законодавством не передбачено. Просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

За умов підвищених карантинних обмежень апеляційний розгляд цього провадження проведено без участі сторін відповідно до змісту ст. 405, 406 КПК України. Сторони належно повідомлені. Прокурор не повідомив причину неявки. Позиція сторони захисту відома, вона викладена у письмовому запереченні на апеляцію прокурора. Матеріалів провадження достатньо для ухвалення законного й обгрунтованого рішення без участі сторін.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим. Оскаржена ухвала суду цим вимогам закону відповідає.

Діяння, в якому обвинувачувались ОСОБА_6 та ОСОБА_7 згідно із змінами ст. 203-2 КК України, які набули чинності з 13 серпня 2020 року, перестало бути кримінально караним, тобто відбулась його декриміналізація. Тому закриття кримінального провадження на цій підставі є цілком законним.

Всі апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування норм КПК України щодо вирішення долі речових доказів позбавлені правових підстав.

Згідно ст. 284 ч. 1п. 4 КПК України провадження підлягає закриттю у зв`язку з набранням чинності закону про скасування кримінальну відповідальність за вчинене діяння. Звідси випливає висновок про те, що якщо немає злочину, то немає його речових доказів.

Це означає, що кримінальне обвинувачення вказаним особам не доведено, речові докази втратили свій кримінально-правовий статус, кримінальне походження вказаних речей судом не підтверджено, вони не належать до вилучених з обігу предметів, що є процесуально- правовими перешкодами для можливого їх вилучення чи спеціальної конфіскації.

Враховуючи наведене, суд обґрунтовано вирішив долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 ч. 9 п. 5 КПК України та повернув їх володільцю ОСОБА_7 .
Щодо посилання прокурора на те, що обвинуваченим ОСОБА_7 не надано підтверджуючого документа про належність йому чи будь-яким іншим особам речових доказів, то вилучені речі перебували у володінні та користуванні ОСОБА_7 та вилучались із приміщення, яке належить йому на праві власності, що підтверджується проколом обшуку (а.п. 109-115).

Таким чином слід вважати, що належним володільцем цих речей є ОСОБА_7 , що за матеріалами провадження ним і підтверджено.

За відсутності в матеріалах провадження інших даних немає законних підстав для вилучення вказаного майна в дохід держави.

Таким чином, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, тому залишає ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, ухвалу Рогатинського районного суду від 26.01.2021 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4