Справа №468/803/17-к
Провадж.№1-кп/481/4/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829 від 25 грудня 2016 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Добре Баштанського району Миколаївської області та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Баштанка Миколаївської області та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого, останній раз 07 серпня 2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 04 років позбавлення волі,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України,

з участю учасників судового провадження: сторін: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановив:

29 грудня 2016 року близько 20.00 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирішили здійснити крадіжку з приміщення складу по АДРЕСА_2 . Реалізуючи такий свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 , проникли через отвір в даху до середини складського приміщення, звідки викрали 350 кг зерна пшениці вартістю 1480 гривень та 1430 кг насіння соняшнику вартістю 12012 гривень, які помістили до полімерних мішків, після чого погрузили на сани та покинули територію складу. Викраденим майном у подальшому розпорядилися на власний розсуд. При цьому заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 13492 гривні.
Крім цього, 06 січня 2017 року близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_3 вирішили здійснити крадіжку з будинку по АДРЕСА_3 .
Так, реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перелізли через паркан та через незачинені двері проникли до приміщення гаражу. Після того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у приміщенні вищезазначеного сараю здійснили крадіжку одного алюмінієвого бідону, об`ємом 40 л. вартістю 400 гривень, наповненого соняшниковою олією вартість 1 л. якої становить 24 гривні, загальною вартістю 960 гривень. Після чого, з приміщення незачиненої господарської будівлі здійснили крадіжку бензинової коси марки «Кедр» жовтого кольору вартістю 350 гривень та 2 бухти колючого дроту довжиною 200 м. кожна вартістю 930 гривень, загальною вартістю 1860 гривень, після чого покинули територію домоволодіння. Викраденим майном ОСОБА_9 , ОСОБА_3 у подальшому розпорядилися на власний розсуд та заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 3570 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, а саме у тому, що 06 січня 2017 року близько 23.00 години ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , достовірно знаючи, що останній є неповнолітнім здійснити крадіжку з будинку по АДРЕСА_3 . Так, згідно обвинувального акту, реалізуючи свій злочинний умисел на втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перелізли через паркан та через незачинені двері проникли до приміщення гаражу, а неповнолітній ОСОБА_11 чекав останніх біля паркану домоволодіння, з метою попередження про наближення сторонніх осіб. Після того, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у приміщенні вищезазначеного сараю здійснили крадіжку одного алюмінієвого бідону, об`ємом 40 л. вартістю 400 гривень, наповненого соняшниковою олією вартість 1 л. якої становить 24 гривні, загальною вартістю 960 гривень. Після чого, з приміщення незачиненої господарської будівлі здійснили крадіжку бензинової коси марки «Кедр» жовтого кольору вартістю 350 гривень та 2 бухт колючого дроту довжиною 200 м. кожна вартістю 930 гривень, загальною вартістю 1860 гривень, після чого покинули територію домоволодіння. Викраденим майном ОСОБА_9 , ОСОБА_3 та ОСОБА_11 у подальшому розпорядилися на власний розсуд та заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 3570 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, не визнав та пояснив, що жодних крадіжок він не вчиняв. Разом з тим підтвердив, що здавав метал разом із ОСОБА_4 , частину якого напередодні разом викопали.

Так само і обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні своєї вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 304 КК України, не визнав, оскільки таких не вчиняв. ОСОБА_11 знав в обличчя, оскільки проживали в одному селі, проте ніколи із ним не спілкувався та не товаришував.

Попри невизнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інкримінованому їм злочині, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується такими, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами у справі:

даними у судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення та приведеною до присяги, повідомила, що її чоловік є фермером та має у своїй власності на території с. Добре Баштанського району Миколаївської області, складське приміщення, де зберігає врожай та не тільки свій. Підтвердила те, що дійсно 29.12.2016 року її чоловік виявив крадіжку із вказаного складу пшениці та насіння соняшника, яке було доріжкою протягнуто від складу. Наступного дня на складі було проведено інвентаризацію (переважування) наявних культур, в результаті чого виявлено недостачу та складено відповідний акт. Пшениця та насіння соняшника зберігалися на складі як у мішках так і насипом. Крім цього, підтвердила, що на той час працювала бухгалтером у свого чоловіка
даними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_12 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що проживає у с. Добре Баштанського району Миколаївської області та займається фермерським господарством та має у своїй власності складське приміщення, де зберігає врожай. Підтвердив, що в кінці грудня місяця десь числа 28-29 2016 року, він виявив факт викрадення зерна пшениці та насіння соняшника із його складського приміщення. Вказав, що він проходив повз свій склад та біля вхідних дверей побачив доріжку розсипаного насіння соняшнику. Коли зайшов в середину приміщення, то виявив, що із насипу насіння соняшнику було відібрано його частину, а також зі складу зникли мішки (близько 8 штук), наповнені зерном пшениці. Він одразу почав шукати осіб, причетних до викрадення його майна. При розмові із ОСОБА_4 , останній запевнив його, що він вирішить це питання та ввечері йому все повернуть. Після цього ОСОБА_4 пішов до місця проживання ОСОБА_3 . Також він додав, що у складі зберігалися санки, та припустив, що на них і вивозили викрадене, оскільки біля входу у склад бачив сліди від санок та доріжку від розсипаного насіння соняшнику, які вели до центральної вулиці. Розповів, що особи, які вчинили крадіжку проникли до складу через віконні отвори у верху приміщення. Вартість викраденого насіння та матеріальний збиток відповідно визначалися за цінами прийому сільськогосподарських культур на масло бійні у їх регіоні.
даними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_13 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що у січні місяці 2017 року десь в десятих числах, йому зателефонував ОСОБА_4 та запропонував придбати соняшникову олію. На наступний день до нього прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та запропонували йому придбати в них металобрухт, на що останній відмовився, бо не було грошей. Після того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пішли до ОСОБА_14 , для того, щоб той відвіз їх до с. Новоєгорівка. Додав, що в одному із мішків побачив ржаву стару проволку, а що було в інших не бачив.
даними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_14 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що десь у середині січня місяця 2017 року близько 19.00 години до нього прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та попросили його завести металолом на здачу. Він погодившись, вийшов на вулицю, та побачив ОСОБА_13 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , коли останні загрузили мішки з металоломом на його мотоцикл та поїхали до гр. ОСОБА_15 у с. Новоєгорівка, який займається прийомом металобрухту.
даними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_16 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що у січні місяці 2017 року, десь у перших числах, до нього на мотоциклі приїхали жителі с. Добре, яких він на той час не знав. Потім виявилося, що це були ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які запропонували йому придбати у них металобрухт, а саме: дві бухти колючої проволки, що він купив та згодом продав особам ромської національності. На його запитання чи крадений це товар, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповіли, що ні.
даними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що старший ОСОБА_18 , тобто батько ОСОБА_11 брав у нього мішки, близько 6-7 штук різнокольорових
даними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_19 , який, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384 та 385 КК України, та приведеним до присяги, повідомив, що працює охоронцем дитячого садочка у с. Добре Баштанського району Миколаївської області. У грудні місяці 2016 року був на зміні, близько 21.00 години здійснював обхід території садочка, та побачив як на відстані близько 100 м. від нього невідомі йому особи зі сторони складського приміщення, що належить ОСОБА_12 несли мішки в руках та тягнули сани з мішками. Коли зробив їм зауваження, останні кинули мішки, які тримали в руках та сани, на яких також були мішки та втекли. Після цього, він підійшов до вказаного місця та побачив сани, на яких було не менше чотирьох мішків, які були неповні. В подальшому десь через 5-7 хвилин, до нього підійшов ОСОБА_4 , ще із одним чоловіком, якого він добре не розгледів, бо він був у капюшоні та було темно, та сказав йому, що він їх не бачив. Після цього із ОСОБА_4 він не спілкувався. Наступного дня під час розмови із ОСОБА_12 дізнався, що його склад обікрали.
На підтвердження винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, суду надано такі письмові докази:
рапорт чергового Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_20 про прийняття заяви ОСОБА_12 від 30.12.2016 року про прийняття мір до невідомої особи, яка в ніч на 30.12.2016 року шляхом пролому даху з його складу у АДРЕСА_4 , викрала насіння соняшника та пшениці.
протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.12.2016 року, складений слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 , яким прийнято заяву від гр. ОСОБА_8 про те, що у ніч на 30.12.2016 року невідомі особи з приміщення складу , що за адресою: АДРЕСА_2 , здійснили крадіжку насіння соняшника близько 1,5 т. та 250 кг. пшениці;
відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000837 від 30.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
протокол огляду місця події від 30.12.2016 року та фото таблиця до нього, складений слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 у присутності понятих з участю потерпілої ОСОБА_8 , яким за добровільною згодою потерпілої зафіксовано проведення огляду місця події, а саме складського приміщення, що за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_12 , звідки за словами потерпілої ОСОБА_8 викрадено насіння соняшника близько 1,5 т. та 250 кг. пшениці;
акт інвентаризації складу ФГ «Світлий шлях» від 31.12.2016 року, яким встановлено факт проведення інвентаризації на складі, що за адресою: АДРЕСА_2 , комісією у складі: голови ФГ «Світлий шлях» ОСОБА_12 , його дружини ОСОБА_8 , депутата ОСОБА_22 , сусідів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , яким встановлено, що у складі бракує: 370 кг зерна пшениці на суму 1480 гривень, 1430 насіння соняшнику на суму 12012 гривень, усього викрадено майна на загальну суму 13492 гривні.
протокол пред`явлення особи для впізнання від 28.04.2017 року, та фотознімками до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 у присутності понятих з участю свідка ОСОБА_19 , яким підтверджено факт проведення впізнання особи, за яким свідок впізнав особу, яку він 29.12.2016 року у вечірній час бачив біля складських приміщень та яка тягнула на санях полімерні мішки зі вмістом соняшника, на фото № 1.
Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2017 року, та фото таблиці до нього, на фото № 1 зображений ОСОБА_4
рапорт чергового Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_25 про прийняття заяви гр. ОСОБА_10 від 19.01.2017 року про прийняття мір до невідомої особи, яка в ніч на 07.01.2017 року шляхом зірвання скоб з дверей, викрала бензокосу, 2 мотки колючого дроту по 200 метрів та алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів, у якому знаходилася соняшникова олія.
протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.01.2017 року, складений слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 , яким прийнято заяву від гр. ОСОБА_10 про те, що у ніч на 07.01.2017 року невідомі особи з його господарського приміщення, що за адресою: АДРЕСА_3 , здійснили крадіжку бензокоси марки «Кедр», два мотки колючого дроту по 200 м. у кожному та алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, заповнений соняшниковою олією;
відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 20.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України
протокол огляду місця події від 19.01.2017 року та фото таблиця до нього, складений слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_27 у присутності понятих з участю потерпілого ОСОБА_10 , яким за добровільною згодою потерпілого зафіксовано проведення огляду місця події, а саме господарського приміщення, що за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , звідки за словами потерпілого викрадено його майно: бензокосу марки «Кедр», два мотки колючого дроту по 200 м. у кожному та алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, заповнений соняшниковою олією
протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.03.2017 року, та фотознімками до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 у присутності понятих з участю свідка ОСОБА_15 , яким підтверджено факт проведення впізнання особи, за яким свідок впізнав особу, яка у січні 2017 року продала дві бухти колючої проволки та автомобільні диски, на фото № 3.
Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2017 року, та фото таблиці до нього, на фото № 3 зображений ОСОБА_3
протокол пред`явлення особи для впізнання від 27.03.2017 року, та фотознімками до нього, складеного слідчим СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_21 у присутності понятих з участю свідка ОСОБА_15 , яким підтверджено факт проведення впізнання особи, за яким свідок впізнав особу, яка у січні 2017 року продала дві бухти колючої сітки та автомобільні диски, на фото № 4.
відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.03.2017 року, та фото таблиці до нього, на фото № 4 зображений ОСОБА_4 ;
довідки про вартість майна, яка видана Баштанською районною спілкою споживчих товариств, встановлено, що станом на 07.01.2017 року вартість бензинової коси марки «Кедр» (б/к) становить 350 гривень, вартість бухти колючого дроту довжиною 200 м. становить 930 гривень, вартість алюмінієвого бідону об`ємом 40 л. становить 400 гривень, вартість 1 л. соняшникової олії становить 24 гривень;
постановою прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області від 11 квітня 2017 року кримінальні провадження № 0000829, 0000837 та № 0000032 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер 0000829;
висновком експерта № 1244 від 02 листопада 2020 року, яким встановлено неможливість визначення ринкової вартості 1 кілограму насіння соняшнику сорту «Аракар» станом на 29.12.2016 року та 1 кілограму насіння пшениці сорту «Селянка» станом на 29.12.2016 року через відсутність цінової інформації щодо продажу зазначеної продукції на визначений період.
Такі, досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинувачених та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Суд вважає, що показання, надані свідками: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_16 є логічними, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, встановленим судом та доповнюють одні одних.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд не бере до уваги твердження обвинувачених про те, що вони не причетні до вчинення інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки таке не підтверджено жодними доказами та є на думку суду, способом захисту останніх задля можливості уникнення покарання за вчинене. Такі показання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наведеними вище доказами по справі, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, визнані судом належними та допустимими.

Суд критично оцінює твердження сторони захисту про недопустимість даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, оскільки вказану слідчу дію було проведено у зв`язку порушеннями норм процесуального законодавства під час пред`явлення ОСОБА_4 для впізнання свідку ОСОБА_19 , оскільки зміст протоколу цієї слідчої дії свідчить про дотримання вимог статей 228, 231 КПК.

Так, захисник зазначає, що слідчий всупереч вимог ч. 6 ст. 228 КПК, надав фотознімок ОСОБА_4 для впізнання свідку Нагорному, якого той раніше знав.

Однак такі доводи сторони захисту суд визнає необґрунтованими, з огляду на таке.

За статтею 228 КПК передбачено порядок пред`явлення особи для впізнання

Зокрема, згідно з ч. 6 ст. 228 КПК за необхідності впізнання може проводитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті.

З викладеного вбачається, що жодних імперативних вимог щодо непред`явлення для впізнання особи, яку свідок раніше колись та десь бачив, немає.

Суд бере до уваги та визнає належними та допустимими доказами, які підтверджують вартість викраденого майна, акт інвентаризації та довідки про таку вартість, оскільки СФГ «Світлий шлях» є господарством, яке займається як вирощування сільськогосподарських культур так і їх реалізацією не один рік. Так само як і Баштанська районна спілка споживчих товариств, основним видом діяльності якої є оптова торгівля будівельними матеріалами та санітарно-технічними обладнаннями.
Крім цього, судом було призначено судову товарознавчу експертизу, проте така виконана не була у зв`язку з відсутністю цінової інформації щодо продажу зазначеної продукції на визначений період.
Імперативність п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII щодо призначення експертизи у кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер, оскільки не стосується тих випадків, коли розмір матеріальних збитків, шкоди, заподіяних кримінальним правопорушенням, можливо достовірно встановити без спеціальних знань, а достатньо загальновідомих та загальнодоступних знань, проведення простих арифметичних розрахунків для оцінки даних, отриманих за допомогою інших, крім експертизи, джерел доказування.

Така правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати ККС ВС від 25.11.2019 року у справі № 420/1667/18.

Більше того, сторони кримінального провадження під час судового розгляду суму завданої шкоди не ставили під сумнів та не оспорювали.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, та вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою 29 грудня 2016 року близько 20.00 години з приміщення складу по АДРЕСА_2 таємного викрадення 350 кг зерна пшениці вартістю 1480 гривень та 1430 кг насіння соняшнику вартістю 12012 гривень, та 06 січня 2017 року близько 23 години 00 хвилин, за попередньою змовою з будинку по АДРЕСА_3 таємного викрадення одного алюмінієвого бідону, об`ємом 40 л. вартістю 400 гривень, наповненого соняшниковою олією вартість 1 л. якої становить 24 гривні, загальною вартістю 960 гривень, бензинової коси марки «Кедр» жовтого кольору вартістю 350 гривень та 2 бухт колючого дроту довжиною 200 м. кожна вартістю 930 гривень, загальною вартістю 1860 гривень.
Крім цього, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, суду надано такі письмові докази:

протокол допиту підозрюваного ОСОБА_11 ,

рапорт чергового Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_28 про реєстрацію рапорту співробітника СВ Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області від 16.05.2017 року про те, що в ході розслідування кримінального провадження № 0000829 від 25.12.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, було встановлено факт втягнення ОСОБА_4 неповнолітнього ОСОБА_11 у злочинну діяльність;

копія свідоцтва про народження ОСОБА_11 , яким встановлено те, що останній народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, був неповнолітнім;

витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесення відповідних відомостей за № 0000248 від 16.05.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України;

постанова прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області від 17 травня 2017 року про об`єднання кримінальних проваджень, якою кримінальні провадження № 0000829, №0000248 об`єднано в одне провадження та присвоєно номер 0000829;

показання свідків: ОСОБА_13 та ОСОБА_17 .

Зазначені докази суд визнає недостатніми для визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України.

У судовому засіданні жодним свідком не підтверджено те, що разом із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 брав участь у вчиненні останніми кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, і ОСОБА_11 .

Так, свідок ОСОБА_13 підтвердив, що ОСОБА_11 пропонував йому придбати газонокосу, на що він відмовився. Такі показання свідка суд оцінює критично у процесі доказування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, оскільки не встановлено судом яку саме газонокосу той пропонував купити та звідки вона у нього появилася.

Так само показання свідка ОСОБА_17 судом до уваги не беруться, оскільки такий не підтвердив жодну із обставин кримінального провадження, яка підлягає доказуванню.

Рапорт працівника поліції про встановлення факту вчинення кримінального правопорушення, оголошення підозри ОСОБА_11 , протокол його допиту та витяг із ЄРДР не є в розумінні КПК України, доказами, на яких може ґрунтуватися обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення. Так, рапорт працівника поліції чи показання ОСОБА_11 на досудовому розслідуванні є підставами для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, проте не можуть бути взяті судом до уваги як докази винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Проаналізувавши наявні в матеріалах даного кримінального провадження докази на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку про те, що ними не доведено обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, а саме: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

Відтак, такі обов`язкові ознаки об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК, як діяння у виді втягнення неповнолітнього ОСОБА_11 у протиправну діяльність, тобто у вчинення крадіжки, залишились недоведеними стороною обвинувачення.

У даному випадку суд враховує, що обвинувальний вирок може бути постановлений лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Судом під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, було забезпечено принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_4 знав про вік неповнолітнього ОСОБА_11 або ж повинен був це передбачати, чи участь ОСОБА_11 у вчиненні останнім злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а тому в його діях відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України.

Тому ОСОБА_4 слід визнати невинуватим за даним обвинуваченням.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховується, що згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 та досудової доповіді, останній зареєстрований та проживає у с. Добре Баштанського районуМиколаївської області, по місцю проживання характеризується негативно, як такий, який схильний до вчинення крадіжок, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі і за злочини проти власності, офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні не встановлено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та досудової доповіді, останній зареєстрований та проживає у с. Добре Баштанського районуМиколаївської області, по місцю проживання характеризується негативно, як такий, який схильний до вчинення крадіжок, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі і за злочини проти власності, має незняту і непогашену судимість, офіційно не працює, не одружений, на утриманні дітей не має.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_3 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу винного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене порушення

Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 є особою молодого віку, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та тяжких наслідків вчиненого ним злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. 75 КК України, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням при цьому іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу винного, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене порушення

Крім цього, судом встановлено, що вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 16.07.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку два роки та покладено обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

А також вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 серпня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання у виді 04 років позбавлення волі.

Ухвалюючи рішення за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, суд дійшов до такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При вирішенні цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла звернулася до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з цивільним позовом в межах кримінального провадження, яким просить стягнути із останніх в її користь матеріальну шкоду в розмірі 13492 гривень та моральну шкоду у сумі 5000 гривень.

На обґрунтування спричинених матеріальних збитків позивач посилається на Акт інвентаризації складу ФГ «Світлий шлях» від 31.12.2016 року, яким встановлено факт недостачі у складі: 370 кг зерна пшениці на суму 1480 гривень, 1430 насіння соняшнику на суму 12012 гривень, усього викрадено майна на загальну суму 13492 гривні.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, зокрема, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.

Визначаючи розмір моральної шкоди, який підлягає до стягнення з обвинувачених на користь потерпілої, суд враховує її переживання після скоєного, ті зміни, які відбулися із її психологічним станом та станом її здоров`я, ті негативні емоції, які їй доводиться переживати і до теперішнього часу. Враховуючи викладене, аналізуючи обставини вчинення злочину, суд вважає за необхідне стягнути із обвинувачених на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Судом також враховується, що моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Відтак, проаналізувавши усі надані потерпілою стороною докази на підтвердження понесеної від злочину шкоди, надавши їм оцінку, суд вважає за необхідне цивільний позов у задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_8 13492 гривень матеріальної шкоди та 2000 моральної шкоди.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався.
На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 02 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2018 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 03 років 01 місяця позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 06.07.2015 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 03 років 02 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Початок строку відбування покарання за даним вироком рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши у строк покарання частково відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.08.2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 13492 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто дві) гривні матеріальної шкоди та 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1