Справа № 745/50/21
Провадження № 1-кп/745/24/2021
В С Т А Н О В И В:
В підготовчому судовому засіданні прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувальних актів, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувальних актів не вбачала.
На думку прокурора судовий розгляд слід проводити у відкритому судовому засіданні з викликом в судове засідання обвинуваченого, потерпілих, свідків.
Окрім того, прокурор просила застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор обгрунтовує тим, що покарання за санкцією ч. 3 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі до шести років, ОСОБА_4 тривалий час не з`являється до суду, протягом незначного періоду вчинив вісім тяжких кримінальних прваопорушень, перебуваючи на свободі, може продовжити вчиняти крімінальні правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечували щодо призначення судового розгляду та розгляду провадження по суті.
Заперечували відносно клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо можливості призначення судового розгляду та обрання запобіжного заходлу, дослідивши обвинувальні акти та додані до них документи відносно обвинуваченого, клопотання про обрання запобіжного заходу, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду та обрання запобіжного заходу з наступних підстав.
Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468 475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.
Обвинувальні акти складені у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, тому провадження може бути призначене до судового розгляду.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим. Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, подане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В судовому засіданні встановлено, що кримінальні провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України неодноразово призначались до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Обвинувачений до суду не з`являвся, застосовані примусові приводи жодного разу не були виконані через відсутність його за місцем проживання. ОСОБА_4 раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки, переховується від суду, на неодноразові виклики до суду не з`являється, що призводить до затягування розгляду справи. Враховуючи викладене, обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки вагомих підстав, які заважали йому належним чином виконати обов`язки обвинуваченого, суду не надано, а тому ухилення від явки до суду для розгляду кримінального провадження, є достатнє для висновку, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити мету і завдання запобіжного заходу, а тому вважає, що клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушень, у вчинення яких він обвинувачується, суд вважає за необхідне визначити йому заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме: АДРЕСА_1 ; без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання. Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою, в якому перебуває ОСОБА_4 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 31, 177, 183, 314-317, 372, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
В судове засідання викликати процесуального прокурора, потерпілих, обвинуваченого, захисника, свідків.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Сосницького районного суду Чернігівської області коштів, має бути наданий уповноваженій особі слідчого ізолятора Державного департаменту України з питань виконання покарань у Чернігівській області. Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа слідчого ізолятора негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Сосницький районний суд Чернігівської області. У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала про призначення справи до судового розгляду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1