Справа № 206/1080/21
Провадження № 1-в/206/87/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

представника, лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання

про припинення застосування примусових

заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції письмову заяву представника комунального підприємства Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , про припинення застосування примусових заходів медичного характеру, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся заявник із письмовою заявою про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , до якої згідно постанови Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 19.06.2013 року застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню із суворим наглядом, згідно ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019 року останній змінено примусові заходи медичного характеру і переведено до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2020 року ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до відділення зі звичайним типом нагляду. До заяви долучено висновок комісії-лікарів № 55 від 15.03.2021 року.

У судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення письмової заяви.
Представник заявника, лікар-психіатр ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили задовольнити письмову заяву, лікар-психіатр вказував на те, що останню після припинення застосування примусових заходів медичного характеру буде направлено до будинку інтернату.
Захисник-адвокат, вважав за необхідне задовольнити письмову заяву.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно вимог ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Судам слід розглядати такі справи в порядку, передбаченому статтями 419, 422, 424 КПК України.
У висновку комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 55 від 15.03.2021 року вказано, що за час перебування в стаціонарі стан ОСОБА_6 покращився, про що свідчить впорядкована поведінка, рівний настрій, відсутність агресивних та аутоагресивних тенденцій, сутінкових порушень свідомості та судомних нападів, підвищення соціальної активності. Комісією із трьох лікарів зроблено висновок про те, що ОСОБА_6 рекомедовано припинити примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне письмову заяву представникакомунального підприємства Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 , задовольнити, та припинити застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до відділення зі звичайним типом нагляду.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 94, 95 Кримінального кодексу України, ст.ст. 372, 503, 512-514 КПК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву представника комунального підприємства Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної Ради лікаря-психіатра ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_6 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Припинити застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до відділення зі звичайним типом нагляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1