Справа № 308/5003/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000483 від 19.04.2018 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Г. Лозуватка П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , близько о 16 год. 05 хв. 21 січня 2018 року, під час проведення спортивних змагань з футзалу Ужгородської футзальної ліги у сезоні 2017-2018 років, а саме під час матчу між футбольними командами ФК «Алекс» (м. Мукачево) ФК «Минай» (с. Минай), що відбувався в спортивному комлеві «Zinedine», який розташований за адресою: Ужгородський район, с. Баранинці, вул. Садова, 39, перебуваючи у вказаному спортивному комплексі в якості вболівальника команди «Алекс», свідомо ігноруючи існуючі правила поведінки в суспільстві, моральності, спортивної етики та добропристойності, безпричинно, умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушив громадський порядок під час даного змагання. Так, під час гри гравець команди «Алекс» ОСОБА_5 з особливою зухвалістю наніс гравцеві команди «Минай» громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , один удар кулаком в область лівого ока, після чого ОСОБА_4 у групі з іншими вболівальниками команди «Алекс», а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканцем АДРЕСА_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_3 , а також невстановленими особами, вибіг із трибун на футбольний майданчик з метою вчинення хуліганських дій, які супроводжувалися нанесенням тілесних ушкоджень гравцям команди «Минай».
Так, ОСОБА_7 умисно штовхнув у спину гравця команди «Минай» під №7 громадянина ОСОБА_9 , чим своїми діями провокував інших вболівальників та гравців команди «Алекс» до вчинення протиправних дій, пов`язаних із порушенням громадського порядку під час проведення спортивних змагань. У подальшому ОСОБА_5 ще один раз умисно наніс удар кулаком в область обличчя ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_7 відразу наніс удар кулаком в область голови ОСОБА_6 , від якого останній впав, а ОСОБА_7 , продовжуючи хуліганські дії, умисно з особливою зухвалістю наніс удар кулаком в область голови гравцю команди «Минай» громадянину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканцю АДРЕСА_4 та, схопивши останнього руками шию, повалив його на підлогу і тримав у лежачому положенні з метою позбавити його можливості захищатися, чим створив умови для його побиття іншими особами. Так, вболівальники команди «Алекс» ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа підбігли до ОСОБА_10 та почали наносити йому удари руками в область лівої бічної ділянки тулуба, при цьому ОСОБА_7 продовжував тримати останнього за шию. З метою розборонити нападаючих осіб та не допустити подальшого побиття ОСОБА_10 гравець команди «Минай» громадянин ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець АДРЕСА_5 , побіг до осіб, які завдавали удари його одноклубнику і в той момент ОСОБА_4 умисно, підбігши ззаду, з особливою зухвалістю наніс удар правим кулаком в область потиличної ділянки голови ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
В результаті хуліганських дій громадянина ОСОБА_4 у групі з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та невстановленими слідством особами громадяни ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримали тілесні ушкодження, а футбольний матч між командами «Минай» та «Алекс» був припинений та завершений достроково.
Згідно із висновком судово-медичної експертизи №58 від 05 лютого 2018 року, у потерпілого ОСОБА_11 на момент судово-медичного обстеження виявлено тілесні ушкодження у вигляді: «садна на потилиці по центру, синця на правій позавушній ділянці».
Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки або інший тупий твердий предмет.
По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 21 січня 2018 року.
Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Згідно із висновком судово-медичної експертизи №54 від 01 лютого 2018 року, у потерпілого ОСОБА_6 виявлені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Згідно із висновком судово-медичної експертизи №59 від 01 лютого 2018 року, у потерпілого ОСОБА_10 виявлені легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю (хуліганстві), вчиненому групою осіб.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та щиро розкаявся. При призначенні покарання просив суворо не карати.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Допитавши обвинуваченого та дослідивши докази, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 296 КК України, а саме як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжуються особливою зухвалістю (хуліганстві), вчиненому групою осіб.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який є раніше не судимим, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 2/двох/років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 1/одного/року іспитового строку не вчинить нового злочину з покладенням на засудженого ОСОБА_4 , обов`язків передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:
-Комп`ютерний диск DVD-R «VIDER»що містить відео файл із записом хуліганських дій залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1