ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/616/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор: ОСОБА_4 ,
обвинувачений: ОСОБА_5 ,
захисник: ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и в:
У Дарницькому районному суді м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 185 КК України.
Прокурор у вказаному провадженні заявив клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , посилаючись на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки обвинувачений тривалий час не з`являвся до суду, хоча про дати засідань повідомлявся належним чином, продовжив свою злочинну діяльність. За період перебування в суді на розгляді двох обвинувальних актів щодо ОСОБА_5 , відносно нього направлений до суду ще один акт, де він обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто є суспільно-небезпечною особою.
Захисник заперечував проти заявленого клопотання, просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою. Обвинувачений підтримав думку захисника, визнав, що до суду не з`явився та пояснив це тим, що не знав про судові засідання.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши письмове клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний, зокрема прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладеним на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілих, свідків, які ще не допитані; перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Практика Європейського суду з прав людини, сформульована в рішенні «Лабіта проти Італії» від 6.04.2000 р., свідчить проте, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відносно ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, у підготовчі судові засідання призначені на 22.01.2020 року, 27.01.2020 року та судові засідання 24.04.2020 року, 20.07.2020 року, 16.10.2020 року, 02.11.2020 року він не прибув, про поважність причин неявки до суду не повідомляв. Судові повістки, що направлялися ОСОБА_5 за адресою його проживання були повернуті до суду за закінченням терміну їх зберігання. 15.06.2020 року та 20.07.2020 року до ОСОБА_5 було застосовано примусовий привід та ОСОБА_5 було доставлено в судове засідання. В подальшому, 16.10.2020 року та 02.11.2020 року ОСОБА_5 в судові засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, внаслідок чого 02.11.2020 року кримінальне провадження було зупинено, а ОСОБА_5 оголошено у розшук.

За наведених обставин, суд вважає встановленим факт порушення обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України.
Ризиками, які свідчать про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та стверджують наявність конкретного суспільного інтересу з урахуванням встановлених обставин, на думку суду, є можливість ОСОБА_5 переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з цим, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, вагомість доказів у даному кримінальному провадженні, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 350 КПК України,
у х в а л и в:
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання (взяття) під вартою на строк шістдесят днів до 04 квітня 2021 року включно.
Тоцького ОСОБА_7 взяти під варту в залі суду негайно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Суддя: