Справа №390/1656/20
Провадження №1-кп/390/180/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2021 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження №0000709 по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав, Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 вчинив закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за наступних обставин.
16.10.2020 року близько 15.30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного спьяніння, прийшов до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає його знайомий ОСОБА_10 із яким вони попередньо розпивали спиртні напої. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_10 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_8 виник конфлікт у ході якого ОСОБА_10 узяв у руки ніж і наніс ОСОБА_8 не менше 7 ударів в область шиї та спини, чим ОСОБА_8 спричинено згідно висновку експерта №1050 від 30.11.2020 року тілесні ушкодження у вигляді ран (4) у ділянці шиї по задній поверхні, потиличній ділянці (1), рани (1) у 8-міжребір?ї по задній поверхні грудної клітини, яка не проникає в плевральну порожнину та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, рани (1) у ділянці 6-міжребір?я по задній поверхні, яка проникає в плевральну порожнину, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Від отриманих ударів ОСОБА_8 втратив свідомість та впав на підлогу веранди, проте з причин, що не залежали від волі ОСОБА_10 , смерть ОСОБА_8 не настала, оскільки останнього було доставлено до лікувального закладу.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_10 знає близько одного року, оскільки раніше працювали разом і перебували у нормальних відносинах, конфліктів між ними не було. Вранці 16.10.2020 року він допомагав ОСОБА_11 перевозити з городу кукурудзу, після чого він попросив ОСОБА_11 допомогти йому перевезти шифер до себе додому. Коли вони закінчили працювати, ОСОБА_11 запропонував піти до його сусіда ОСОБА_10 і вжити горілку. Взявши з собою 1 літр горілки вони прийшли до домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , де втрьох розпивали горілку, випили близько двох разів по 150 грам. Після чого ОСОБА_10 почав вести себе неадекватно та агресивно, почав сперечатися та розмахувати руками, а тому ОСОБА_11 сказав, що їм пора йти додому, щоб не сталося нічого поганого. Він разом із ОСОБА_11 забрали пляшку горілки та пішли додому до ОСОБА_11 , де допили горілку, він закурив цигарку та більше нічого не пам`ятає, оскільки від випитого втратив свідомість. Коли прийшов до тями, то побачив, що лежить на полу в калюжі крові та почув, як ОСОБА_11 каже: «Він ще живий, потрібно викликати швидку медичну допомогу», а ОСОБА_10 зауважив: «Йому вже пора на верх», після чого декілька разів вдарив його ногою по тулубу. У подальшому лише пам`ятає, як його забрали працівники швидкої медичної допомоги та лікарню, остаточно прийшов до тями вранці 17.10.2020 року. Будь-яких претензій до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не бажає. Просив призначити суворе покарання.
Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_10 знає близько 7-8 років, оскільки останній проживає по сусідству з ним за адресою: АДРЕСА_1 . 16.10.2020 року близько 09.00 год. він на своєму автомобілі разом із ОСОБА_8 допомагали односельчанці перевозили кукурудзу. Зробивши першу ходку близько 12.00 год. зустріли ОСОБА_10 , який вже перебував на підпитку та запросив їх до себе випити горілки. ОСОБА_8 також був знайомий із ОСОБА_10 , оскільки вони раніше працювали разом. Зробивши другу ходку з перевезення кукурудзи отримали 200 грн. із яких витратили 100 грн. на 1 літр горілки, а потім він завіз ОСОБА_8 до ОСОБА_10 додому, а сам близько 14.00 год. поїхав ставити автомобіль до себе додому, де взяв їжу на закуску. Коли він прийшов до домоволодіння ОСОБА_10 , то виявив, що останній вже випивав горілку з ОСОБА_8 , а він приєднався до них. У трьох вони випили близько 0,5 літра горілки, а потім ОСОБА_10 і ОСОБА_8 почали сперечатися між собою через спільну роботу. Відчувши, що назріває конфлікт, він силою забрав ОСОБА_8 і пляшку з залишком горілки та пішли до нього додому за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжили пити горілку вдвох із ОСОБА_8 . Допивши горілку їм захотілося ще спиртного, а тому він взяв ще 100 грн. і пішов за горілкою, а ОСОБА_8 залишився у нього вдома. Прийшовши через 20 хвилин виявив відсутність ОСОБА_8 , а потім вийшов на вулицю та почув, як до нього кричить ОСОБА_10 : «Паша іди сюди! Давай з ним щось робити!». Зайшовши до приміщення будинку ОСОБА_10 виявив, що при вході у будинок на підлозі у коридорі лежить ОСОБА_8 у калюжі крові та з шиї фонтаном льється кров. Він підбіг до ОСОБА_8 і почав його приводити до тями та бити по щоках. У цей час почув, як ОСОБА_8 хрипить, а тому зрозумів, що той ще живий. ОСОБА_10 у цей час сидів із боку та сказав: « ОСОБА_12 винесемо його у беріг і закопаємо», а потім підійшов і вдарив ногою декілька разів ОСОБА_8 по спині. Однак, він не погодився та викликав швидку допомогу, яка приїхала досить швидко та госпіталізувала ОСОБА_8 до лікарні. Зі ОСОБА_8 зустрілися приблизно через три тижні, проте ОСОБА_8 не пам`ятає подій, що сталися 16.10.2020 року. Ніж був виявлений і вилучений працівниками поліції при понятих, де саме він не бачив, ніж звичайний, кухонний, вже стесаний, лезо довжиною близько 4-5 см.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину визнав частково та пояснив суду, що вранці 16.10.2020 року біля власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зустрів ОСОБА_11 і ОСОБА_8 із якими раніше працювали разом. Вони домовилися утрьох випити горілки, після чого близько обіду ОСОБА_11 і ОСОБА_8 прийшли до нього додому та принесли з собою 1 літру горілки. Випивши близько 0,5 літри горілки ОСОБА_11 і ОСОБА_8 пішли від нього. Потім через деякий час ОСОБА_8 повернувся сам і почав ображати його та його сім`ю нецензурною лайкою, а також ОСОБА_8 наступив йому на ногу. Через те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, він різко відреагував на поведінку ОСОБА_8 , а тому між ними почалася бійка. Він вдарив ножем ОСОБА_8 , проте кількість ударів не пам`ятає, що відбувалося потім також не пам`ятає. Вважає власні дії самозахистом.

Крім показань потерпілого, свідка та обвинуваченого, вина ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду, а саме:
- витягом із ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №0000709 за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України (а.п.46-47);
- рапортом чергового Кіровоградського РВП КВП ГУНП у Кіровоградській області від 16.10.2020 року, яким зафіксовано повідомлення ОСОБА_11 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , його сусід наніс ножем тілесні ушкодження іншому сусіду (а.п.53);
- рапортом чергового Кіровоградського РВП КВП ГУНП у Кіровоградській області від 17.10.2020 року, яким зафіксовано повідомлення про те, що до Кіровоградської обласної лікарні доставлено ОСОБА_8 із діагнозом: множинні колото-різані рани шиї та спини (а.п.54);
- протоколом огляду місця події від 16.10.2020 року, яким оглянуто територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено два змиви речовини бурого кольору, предмет схожий на ніж із речовиною бурого кольору, резинові капці з речовиною бурого кольору (а.п.56-65);
- протоколами огляду предметів і постановами про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.10.2020 року та 08.12.2020 року, згідно яких оглянуто два змиви речовини бурого кольору, предмет схожий на ніж із речовиною бурого кольору, резинові капці з речовиною бурого кольору, спортивні штани синього кольору з речовиною бурого кольору (а.п.65-66, 105-107, 114-116, 129-130);
- довідкою КНП "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради" від 16.10.2020 року, якою встановлено діагноз ОСОБА_8 , а саме: множинні колото-різані рани шиї, проникаюче поранення (а.п.67);
- протоколом особистого огляду від 16.10.2020 року, яким оглянуто ОСОБА_10 , виявлено та вилучено спортивні штани синього кольору зі слідами речовини бурого кольору (а.п.73);
- постановою отримання зразків для проведення експертизи та протоколом про відібрання зразків від 16.10.2020 року, згідно яких відібрано та отримано від ОСОБА_10 змиви з обох рук (а.п.75-76);
- висновком експерта №143 від 16.11.2020 року, згідно якого походження виявленої крові на змивах із ручки та клинка ножа, як від ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_10 , не виключається якщо були пошкодження, які супроводжувалися зовнішньою кровотечою (а.п.102-104).
- висновком експерта №683 від 30.11.2020 року, згідно якого визначено групову належність крові ОСОБА_8 і ОСОБА_10 , а також встановлено, що на двох марлевих змивах із місця події та на гумових капцях, що належать ОСОБА_10 , знайдена кров людини, яка може належати особам, що проходять у справі, як кожному окремо, так і в поєднанні один із одним (а.п.111-113);
- висновком експерта №138 від 16.11.2020 року, згідно якого проведено експертизу змивів обох рук ОСОБА_10 , а також зроблено висновок про походження виявленої крові, як від ОСОБА_8 , так і від ОСОБА_10 , не виключається якщо були пошкодження, які супроводжувалися зовнішньою кровотечою (а.п.120-122);
- висновком експерта №682 від 30.11.2020 року, згідно якого в декількох пошукових вирізках зі спортивних штанів, що належать ОСОБА_10 , знайдена кров людини, яка може належати особам, що проходять у справі, як кожному окремо, так і в поєднанні один із одним (а.п.126-128);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.11.2020 року, який отримано доступ до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_8 (а.п.133-137);
- висновком судово-психіатричного експерта №436 від 17.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_10 у момент скоєння правопорушення не страждав і в даний час психічним захворюванням не страждає, не знаходився у тимчасовому хворобливому стані, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України, відносно інкримінуємого правопорушення ОСОБА_10 слід вважати осудним, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.п.139-141);
- висновком експерта №717 від 12.11.2020 року, згідно якого визначено групову належність крові ОСОБА_8 (а.п.144-145);
- висновком експерта №699 від 10.11.2020 року, згідно якого визначено групову належність крові ОСОБА_10 (а.п.148-149);
- висновком експерта №1050 від 30.11.2020 року, згідно наданої медичної документації у ОСОБА_8 мались тілесні ушкодження у вигляді: ран (4) у ділянці шиї по задній поверхні, потиличній ділянці (1); рани (1) у 8-міжребір`ї по задній поверхні грудної клітини, яка не проникає в плевральну порожнину; рани (1) у ділянці 6-міжребірья по задній поверхні, яка проникає в плевральну порожнину. У наданій медичній документації не описані кінці ран, довжина раньових каналів, направлення раньових каналів у ділянці ран грудної клітини, а тільки вказані направлення раньових каналів ран у ділянці шиї (зверху-вниз). Враховуючи дані медичної документації можна говорити про те, що тілесні ушкодження у вигляді 3-х ран у ділянці шиї, 2-х ран по задній поверхні грудної клітини на рівні 6 та 8 міжреберій утворились від травматичного контакту з предметом, який мав колюче-ріжучі властивості, про що свідчать рівні краї ран і наявність раньових каналів; одне тілесне ушкодження в ділянці шиї могло утворитись від травматичного контакту з предметом, який мав ріжучі властивості так як не мав наявності раньового каналу. Всі вищеописані тілесні ушкодження могли утворитись у строк вказаний у постанові та відносяться до категорії: ран у 8-міжребір`ї по задній поверхні грудної клітини, в ділянці шиї (4) та потиличній ділянці голови до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я; тілесне ушкодження у вигляді рани в ділянці 6-міжребір`я по задній поверхні грудної клітини, яка проникає в плевральну порожнину з наявністю гемопневмотораксу (200 мл. темної крові в плевральній порожнині), відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, яке є небезпечним для життя в момент спричинення. Враховуючи механізм і характер тілесних ушкоджень виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину (а.п.151-152).
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що вину ОСОБА_10 доведено та дії правильно кваліфіковано за ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Стороною захисту зазначено про недоведеність наявними доказами прямого умислу обвинуваченого на вчинення вбивства потерпілого, а тому необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ст.123 КК України, оскільки діям обвинуваченого передували дії потерпілого, який ображав обвинуваченого та його сім`ю нецензурною лайкою, наступив обвинуваченому на ногу, що викликало сильне душевне хвилювання в обвинуваченого, після чого заподіяно потерпілому тілесні ушкодження. Характер і локалізація ушкоджень спростовують наявність в обвинуваченого умислу на вчинення вбивства потерпілого. Обставини справи свідчать, що при бажанні обвинувачений міг позбавити життя потерпілого, проте цього не бажав, а тому не вчинив дій, які могли позбавити життя потерпілого. У крайньому випадку дії обвинуваченого можливо кваліфікувати за ст.121 КК України.
Доводи сторони захисту про недоведеність умислу на вчинення вбивства та необхідність кваліфікації дій обвинуваченого у крайньому випадку за ст.121 КК України суд вважає необґрунтованими виходячи з наступного. Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту та спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Сукупний аналіз наведених вище доказів свідчать, що обвинувачений ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 за допомогою ножа не менше 7 ударів в область шиї та спини, після чого потерпілий ОСОБА_8 втратив свідомість та впав на підлогу. Обвинувачений ОСОБА_10 не вжив будь-яких заходів для надання допомоги потерпілому ОСОБА_8 , а покликав свідка ОСОБА_11 , якому запропонував винести потерпілого ОСОБА_8 із будинку та закопати, після чого обвинувачений вдарив потерпілого, який перебував без свідомості, ногою декілька разів по спині. Натомість, саме свідок ОСОБА_11 не дозволив обвинуваченому ОСОБА_10 вчинити дії, що могли призвести до смерті потерпілого ОСОБА_8 , а навпаки викликав швидку допомогу, після чого потерпілого ОСОБА_8 госпіталізували до лікарні, що дозволило зберегти життя останньому. Викладене у сукупності свідчить про наявність в обвинуваченого прямого умислу на заподіяння смерті потерпілому та вчинення дій, які обвинувачений вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі обвинуваченого, а саме через дії свідка, які дозволили зберегти життя потерпілому. Викладене спростовує доводи захисту.
Аргументи захисту про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ст.123 КК України суд також вважає необґрунтованими виходячи з наступного. Суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб. Сторона захисту вказує на те, що діям обвинуваченого передували дії потерпілого, який ображав обвинуваченого та його сім`ю нецензурною лайкою, наступив обвинуваченому на ногу, що викликало сильне душевне хвилювання в обвинуваченого, після чого заподіяно потерпілому тілесні ушкодження. Проте, викладені вище докази підтверджують виникнення суперечки між обвинуваченим і потерпілим, після якої потерпілий і свідок пішли з домоволодіння обвинуваченого, а щодо подальших образ обвинуваченого та його сім`ї нецензурною лайкою з боку потерпілого про які вказує обвинувачений, то вони не підтверджуються дослідженими доказами. Матеріали містять довідку №7580 в якій вказано, що ОСОБА_10 надано медичну допомогу 16.10.2020 року в травмпункті, діагноз закритий перелом обох щиколоток лівої гомілки з незначним зміщенням, накладено гіпсову пов`язку (а.п.24). Проте, будь-які матеріали, які свідчать про обставини отримання вказаних ушкоджень відсутні. Крім цього, одразу після подій обвинувачений покликав свідка з яким спілкувався не виявляючи ознак сильного душевного хвилювання. Відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать, що з боку потерпілого відносно обвинуваченого мали місце протизаконне насильство, систематичне знущання чи тяжка образа, що могли викликати сильне душевне хвилювання.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинуваченим вчинено особливо тяжкий злочин.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_10 характеризується за місцем проживання добре (а.п.171), на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває (а.п.173, 175), раніше не судимий (а.п.177-178), член Кіровоградської обласної Асамблеї інвалідів з 2004 року, де характеризується позитивно (а.п.212).
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, зваживши у сукупності викладені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо лише за умови призначення покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім.
Підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України відсутні.
Цивільний позов і процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.
Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, зважаючи на наявність ризику, передбаченого ст.177 ч.1 п.1 КПК України, суд вважає за необхідне залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 29.06.2021 року включно.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме з 16.10.2020 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишити без зміни до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на шістдесят днів, тобто до 29.06.2021 року.
Речові докази, а саме: два змиви речовини бурого кольору зі столу, два контрольні змиви зі столу, предмет схожий на ніж із речовиною бурого кольору, змиви з ножа, резинові капці з речовиною бурого кольору, спортивні штани синього кольору з речовиною бурого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №2 (м. Кропивницький) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області знищити.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.
Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.
Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1