Справа № 515/251/21
Провадження № 1-кп/492/75/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 10.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Десантне Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-30.07.2019 р. Татарбунарським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік та 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 органами досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 185 КК України, щодо якого продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 16 березня 2021 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду та звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на те, що раніше доведені ризики не знизились і не відпали, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в період іспитового строку скоїв кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років; не має постійного джерела доходів, через що може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою поліпшення свого фінансового становища; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки останні не надали безпосередньо суду покази у відповідності до ст. 23 КПК України, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спроб вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, просить обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 також просили призначити справу до судового розгляду та не заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В підготовче судове засідання потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , не з`явилися, звернулися до суду з заявами про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідив матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, під час проведення підготовчого судового засідання судом проведені наступні дії:

1) визначено дату та місце проведення судового розгляду;

2) з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;

3) з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 315 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених п. п. 1 - 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, для прийняття рішення про повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, або направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності. Тому перешкоди для призначення кримінального провадження до судового розгляду відсутні.

У зв`язку з тим, що розглядається справа про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27 КПК України суд приймає рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження. Справа підлягає розгляду суддею одноособово.

Згідно ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 КПК України. Вимогами ч. 3 ст. 315 КПК України визначено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Розглянувши клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

В інформаційному листі «Щодо вжиття заходів загального характеру, зумовлених порушенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які встановлені у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 жовтня 2014 року у справі «Чанєв проти України», Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив щодо обрання або продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час підготовчого провадження судам під час застосування положень ч. 3 ст. 315 КПК необхідно враховувати практику ЄСПЛ, відповідно до якої водночас із визначеннями законних випадків тримання особи під вартою та процесуальних гарантій обрання і продовження застосування таких запобіжних заходів однозначно визнається неправильним «автоматичне» продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Чанєв проти України» Європейський суд, серед іншого, звернув увагу на те, що новий Кримінальний процесуальний кодекс України (у редакції 2012 року), чітко та точно не врегульовує питання щодо тримання особи під вартою у період після закінчення досудового розслідування та до початку судового розгляду. Європейський суд зазначив, що частиною 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу передбачено, що суд першої інстанції має двомісячний строк для вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою, навіть якщо вже закінчився строк дії попередньої ухвали про тримання під вартою, постановленої слідчим суддею. У зв`язку з цим, Європейський суд дійшов висновку, що чинне законодавство дозволяє продовження тримання підозрюваного під вартою без судового рішення протягом періоду тривалістю до двох місяців та констатував порушення пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-3167/0/4-16 від 30 грудня 2016 року, при направленні обвинувального акта до суду запобіжний захід щодо обвинуваченого є незмінним у межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування. Запобіжний захід, обраний або продовжений слідчим суддею на стадії досудового розслідування, може бути продовжений, змінений лише у підготовчому судовому засіданні. Щодо застосування запобіжних заходів, що обмежені терміном дії (домашній арешт, тримання під вартою тощо), визначеним ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, судам необхідно врахувати, що обрання, продовження дії таких запобіжних заходів під час підготовчого судового засідання здійснюється за клопотанням учасників судового провадження з урахуванням вимог Глави 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Тобто, запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Зокрема, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine) від 21 квітня 2011р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду: прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою.

Обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливого кримінального правопорушення, і знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні аналогічного кримінального правопорушення, отже, посилання прокурора на наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим, прокурор під час розгляду клопотання довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: а) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; б) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; в) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від трьох до шести років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку; не має постійного джерела доходів, через що може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою поліпшення свого фінансового становища; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки останні не надали безпосередньо суду покази у відповідності до ст. 23 КПК України, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спроб вчинити інше кримінальне правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, тому є всі підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Таким чином, суд дійшов висновку, що є переконливі підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_5 під вартою, водночас підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою наразі не вбачається, оскільки в такому випадку не вдасться запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Встановлені судом ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України щодо винятковості застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з врахуванням вищенаведеного, суд на даний час розгляду справи, в судовому засіданні не вбачає підстав для зміни обвинуваченому застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважає що слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , строком на 60 діб, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

За переконанням суду застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить його належну процесуальну поведінку і уникнення ризиків наведених вище, перешкоджання і завершення розгляду кримінального провадження в суді.

За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, що обставини, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, суд, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави, так як ОСОБА_5 , зокрема, обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Враховуючи, що обвинуваченому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 152 КК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити відповідному органу з питань пробації скласти та надати суду досудову доповідь щодо обвинуваченого в порядку, визначеному законодавством.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, главою 18, ст. ст. 177, 314 - 317, 369 - 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 185 КК України, в залі суду № 1 в м. Арциз Одеської області на 24 березня 2021 року о 15 годині 30 хвилин.

Справу розглядати одноособово у закритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового провадження, а також Арцизький РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Доручити Арцизькому РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області скласти та надати суду досудову доповідь відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Десантне Кілійського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , яку направити на адресу суду в строк до 24 березня 2021 року.

Клопотання прокурора Білгород Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою в Ізмаїльській установі виконання покарань (СІЗО № 22) УДДУВП в Одеській області строком на 60 діб, з 15 березня 2021 року до 13 травня 2021 року включно.

Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою закінчується 13 травня 2021 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_5 та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення для виконання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії ухвали, через Арцизький районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали суду складений 15 березня 2021 року.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області