Кримінальне провадження №629/3745/21
Номер провадження 1-кп/629/346/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смирнівка Лозівського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, мешкаючого за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
14.04.2021, близько 16:00, ОСОБА_6 разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , знаходилися у приміщенні літньої кухні, за адресою: АДРЕСА_1 , якою користується ОСОБА_6 , де вони розпивали спиртні напої. Перебуваючи за вищевказаною адресою, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , з мотиву раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на підлогу на правий бік. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 , наніс ОСОБА_4 не менше 5 ударів взутою ногою по тулубу, не менше 2 ударів кулаками рук в скроневу область голови та не менше 8 ударів кулаками рук в лівий бік, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій навколоочній області (параорбітальна гематома ліворуч), що відноситься до легких тілесних ушкоджень та закритої тупої травми живота у вигляді розриву селезінки, який ускладнився розвитком внутрішньої кровотечі і травматичним шоком 2-го ступеню, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в розмірі 22192,94 грн., моральної шкоди в розмірі 200000 грн., який він підтримав у судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні винним себе визнав та пояснив, що дійсно скоїв злочин при зазначених обставинах, а саме 14.04.2021, близько 16:00, у приміщенні літньої кухні, за адресою: АДРЕСА_1 , наніс удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_4 , удари взутою ногою по тулубу, удари кулаками рук в скроневу область голови та удари кулаками рук в лівий бік. Щиросердно розкаюється у скоєному ним злочині. Зазначив, що на прохання потерпілого відвіз його додому. Також зазначив, що надав потерпілому на лікування грошові кошти в розмірі 1900 грн. Цивільний позов визнав в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 10192,94 грн, моральної шкоди в розмірі 50000 грн.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, матеріалів щодо речових доказів, доказів щодо цивільного позову, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд находить його вину повністю доказаною, а скоєне ним підлягаючим кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України обвинувачений скоїв тяжкий злочин.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується формально.
Згідно досудової доповіді Лозівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства високий.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування шкоди.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, а також позицію прокурора та потерпілого, які просили застосувати ст.. 75 КК України, обставини і тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його виправлення і попередження скоєння нових злочинів можливе без відбування покарання, звільнивши від такого з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.
Суд покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.
Розглядаючи цивільний позов потерпілого, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.
Судовим розглядом доведено, що вчиненим кримінальним правопорушенням обвинувачений ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 у розмірі 10192,94 грн., яка складається з витрат потерпілого на придбання ліків, що документально підтверджується відповідними письмовими доказами, які суд визнає належними доказами, підтверджуючими розмір заподіяної позивачу матеріальної шкоди. Щодо 10000 грн, які не підтверджені належними та допустимими доказами, то суд вважає, що в цій частині у стягненні матеріальної шкоди слід відмовити.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Положеннями ст.23 ЦК України передбачене право особи на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок порушення її прав. Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року (з наступними доповненнями та змінами) моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльності інших осіб.
При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди, суд, визначаючи розмір її відшкодування, поряд з характером і обсягом моральних страждань, які зазнав потерпілий в результаті нанесення йому тілесних ушкоджень, завданням йому фізичного болю, стресу, хвилювання, порушенням спокою та порушенням нормальних життєвих зв`язків, неможливістю тривалий час нормально харчуватись та розмовляти, виходить з принципів розумності, виваженості та справедливості, і задовольняє позов в цій частині частково, а саме в сумі 100000 грн.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 371, 381, 382, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном на 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в розмірі 10192,94 грн., моральну шкоду в розмірі 100000 грн.
В іншій частині позову відмовити.
Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.04.2021 року на куртку світло-блакитного кольору, частину тканини синього кольору з білими лампасами, штани сірого кольору, чоловічі кросівки темно-синього кольору з червоною підошвою, чоловічі кросівки сірого кольору зі слідами речовини червоно-бурого кольору.
Речові докази: куртку світло-блакитного кольору, виготовлену з джинсового матеріалу, на якій, мається кров, яку передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Лозівського РВП ГУНП в Харківській області повернути обвинуваченому ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1