Номер провадження: 11-кп/813/737/21
Номер справи місцевого суду: 500/6454/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_9 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2019 року у кримінальному провадженні №0002101 від 25.04.2019 року відносно:
ОСОБА_9 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл Одеської області, з вищою освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
щодо застосування примусових заходів медичного характеру про суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції, застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Вказаною ухвалою суду 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: ОСОБА_9 , страждаючи на психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноідної, епізодичний тип перебігу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.01» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), не маючи можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, перебуваючи у стані неосудності, 26 липня 2017 року в м. Ізмаїлі Одеської області вчинила такі суспільно небезпечні діяння.
Приблизно о 12 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_9 , знаходячись по АДРЕСА_2 , пройшла до торгівельного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », підійшла до вітрини та шляхом вільного доступу, взяла з полки: жіночу літню сукню вартістю 618 гривень, жіночий літній комбінезон вартістю 754 гривни, та не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла з приміщення зазначеного магазину, внаслідок чого таємно викрала його, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій фізичній особі - підприємцю ОСОБА_10 , матеріальний збиток на загальну суму 1 372 гривні.
Вчинене ОСОБА_9 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Приблизно о 12 години 40 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_9 , знаходячись по вул. Пушкіна, 56 «а», пройшла до приміщення магазину «Ева» ТОВ «РУШ», підійшла до торгівельних вітрин, та шляхом вільного доступу, з різних місць, взяла наступний товар: одноразові жіночі станки для гоління 2 леза торгової марки «May Bodi» в кількості 3 штук, вартістю 12 гривень 29 копійок, 1 пляшку бальзаму-ополіскувачу для зміцнення коренів волосся, ємністю 215 мл торгової марки «Біокон», вартістю 36 гривень 99 копійок, 1 пару сережок 16 L N 798-10 вартістю 39 гривень 99 копійок; 1 пару сережок 16 DQ852-6 вартістю 29 гривень 99 копійок, 1 пару сережок 16LT1233-6 вартістю 39 гривень 99 копійок; 1 пару сережок 16 LN852-5 вартістю 29 гривень 99 копійок, 1 пару сережок 16 DQ 1234-4 вартістю 49 гривень 99 копійок, 1 пару сережок 16 DQ742-4, вартістю 29 гривень 99 копійок, та не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла з приміщення зазначеного магазину, внаслідок чого таємно викрала його, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, чим спричинила магазину «Ева» ТОВ «РУШ» збиток на загальну суму 269 гривень 22 копійки.
Вчинене ОСОБА_9 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, 26.07.2017 року приблизно о 13 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_9 , знаходячись по АДРЕСА_3 , пройшла до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », підійшла до торгівельної вітрини, та шляхом вільного доступу, взяла жіночу нічну сорочку вартістю 429 гривень, та не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла з приміщення зазначеного магазину, внаслідок чого таємно викрала його, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій фізичній особі - підприємцю ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 429 гривень.
Вчинене ОСОБА_9 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Крім того, приблизно о 13 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_9 , знаходячись по пр. Суворова, 56, пройшла до приміщення магазину «Ева» ТОВ «РУШ», підійшла до торгівельних вітрин, та шляхом вільного доступу, з різних місць, взяла наступний товар: об`ємну туш для вій торгівельної марки «Ел.Си.Еф.» вартістю 58 гривень 25 копійок, парфумовану жіночу воду об`ємом 50 мл торгової марки «ММ Ребул Леді Роял Дрім» вартістю 165 гривень 83 копійки, крем для догляду за шкірою навколо очей 35+15 мл торгової марки «Гарньєр Скін Нечралз Захист від зморшок», вартістю 80 гривень 75 копійок, комплексний матуючий крем для обличчя ВВ, об`ємом 40 мл торгової марки «Гарньєр Скін Нечралз Секрет Досконалості» вартістю 120 гривень, тональний крем «Флавлес скін 03» торгової марки «Ел.Си.Еф» вартістю 37 гривень 49 копійок, лак для нігтів Гель Ефект, об`ємом 9 мл торгової марки «Жерден» вартістю 23 гривни 33 копійки, ножиці для манікюру AS-701 торгової марки «К.О.С.» вартістю 83 гривни 25 копійок, гель від прищів швидкої дії, об`ємом 15 мл торгової марки «Клеан Клір» вартістю 86 гривень 66 копійок, професіональній Консілер супер смус 01 торгової марки «Ламель» вартістю 29 гривень 99 копійок, крем-гель для вмивання для сухої та чутливої шкіри абсолютна ніжність, об`ємом 150 мл торгової марки «Лореаль SKIN EXPERT» вартістю 81 гривна 58 копійок, тонік для нормальної та комбінованої шкіри, об`ємом 200 мл торгової марки «Лореаль Тріо актів» вартістю 81 гривна 58 копійок, крем живильний денний та нічний для комбінованої шкіри, об`ємом 40 мл торгової марки «Чиста лінія» вартістю 24 гривни 83 копійки, гель для душа, об`ємом 0,250 мл торгової марки «Дав» вартістю 35 гривень 85 копійок, а всього на загальну суму 909 гривень 39 копійок, та не розрахувавшись за вказаний товар, намагалась вийти з приміщення зазначеного магазину, але була затримана працівниками охорони магазину.
Вчинене ОСОБА_9 суспільно небезпечне діяння підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
Вчинення ОСОБА_9 інкримінованих суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, у повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК України, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_9 , зазначено, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження, та суд неправильно застосував законодавство України при постановленні вказаної ухвали, тому ухвала підлягає зміні за наступних підстав.

Посилаючись ч. ч. 1-3 ст. 94 КК України ОСОБА_9 вказує, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Також зазначає, що в оскаржуваній ухвалі Ізмаїльського міськрайонного суду від 04.12.2019 року вказано, що під час досудового розслідування була проведена комісійна судово-психіатрична експертиза № 133 від 07.11.2017 p., згідно з даними якої ОСОБА_9 в період часу, що відноситься до скоєння суспільно небезпечного діяння, у якому вона перебувала, страждала на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноідної, епізодичний тим перебігу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.01» за Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), в зв`язку з чим вона не була здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_9 також страждає на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноідної, епізодичний тим перебігу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.01»-3a Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду). Не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням її актуального психічного стану (вираженої дезорганізації психічної діяльності), ступеню суспільної небезпечності інкримінованого суспільно-небезпечного діяння (пасивний тип суспільної небезпеки), ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад із звичайним наглядом.

При цьому вказує, що в судовому засіданні ОСОБА_9 визнала свою провину та пояснила, що вчинила вказані дії в хворобливому стані, матеріального збитку не завдала, всі речі повернуті, однак в такому стані здоров`я вона перебувала під час скоєння суспільно-небезпечних діянь та проведення комісійної судово-психіатричної експертизи, тобто більш ніж 2 роки тому. За час, що минув після скоєння нею суспільно-небезпечного діяння, ОСОБА_9 не скоїла будь-якого кримінального або адміністративного правопорушення, кожні три тижні відвідує лікаря, не пропускає лікування та приймає необхідні для її лікування медичні процедури.

Вважає, що на час винесення оскаржуваної Ізмаїльським міськрайонним судом ухвали від 04.12.2009 року стан психічного здоров`я ОСОБА_9 значно поліпшився та вона за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

На цей час, на думку апелянта, відсутні об`єктивні підстави вважати, що за своїм психічним станом ОСОБА_9 потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку, оскільки не становить небезпеки для себе та здоров`я інших осіб.

На підставі викладеного, ОСОБА_9 просить змінити ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2019 року по справі № 500/6454/17 про застосування до неї примусових заходів медичного характеру, прийняти рішення про застосування відносно неї примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно ч.1 ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_9 суспільно- небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються і в цій частині ухвала в апеляційному порядку не переглядається.
Як вбачається із ухвали суду, висновок про доведеність вчинення ОСОБА_9 суспільно- небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України суд побудував на доказах, які безпосередньо дослідив в ході судового розгляду і яким дав належну оцінку з точки зору їх допустимості та достатності.
Згідно ст. 512 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється згідно із загальними правилами цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1)чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
Судовий розгляд у справах такої категорії, зберігаючи свою специфіку, відбувається за загальними правилами судового розгляду (глави 27-29 КПК України), але з урахуванням особливостей провадження, передбачених главою 39 КПК України. Суд не вправі спрощувати судовий розгляд у справах про застосування примусових заходів медичного характеру.
Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що судовий розгляд проведено судом першої інстанції із дотриманням глави 27-29 КПК України, але з урахуванням особливостей провадження, передбачених главою 39 КПК України, висновок суду першої інстанції за обставин, встановлених ухвалою суду є правильним, оскільки ґрунтується на зібраних і досліджених у судовому засіданні доказах.
Види примусових заходів медичного характеру передбачені ст. 94 КК України та застосовуються судом залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.
Ухвала суду 1-ї інстанції про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру з направленням її до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом, винесена із дотриманням вимог ст. 513 КПК України і є обґрунтованою та законною. При цьому суд врахував не тільки тяжкість вчиненого діяння, яке є невеликої тяжкості, а й ступінь небезпечності ОСОБА_9 для інших осіб.
З огляду на вимоги статей 19, 94 КК України, ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» за № 1489-111 до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно з висновком комісійної судово-психіатричної експертизи № 133 від 07.11.2017 pоку ОСОБА_9 в період часу, що відноситься до скоєння суспільно небезпечного діяння, страждала на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноідної, епізодичний тим перебігу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.01» за Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), в зв`язку з чим вона не була здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. В даний час ОСОБА_9 також страждає на хронічний психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноідної, епізодичний тим перебігу» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.01»-3a Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду) та не здатна усвідомлювати свої дії та керувати ними. З урахуванням її актуального психічного стану (вираженої дезорганізації психічної діяльності), ступеню суспільної небезпечності інкримінованого суспільно-небезпечного діяння (пасивний тип суспільної небезпеки), ОСОБА_9 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення у медичний заклад із звичайним наглядом.

Доводи апелянта, що вона визнала провину та вчинила суспільно небезпечне діяння в хворобливому стані, який на теперішній час минув, не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, оскільки зазначені обставини, є підставою для звернення до суду в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги, де тримається дана особа, тобто в порядку ст. 514 КПК України.
Ухвала стосовно ОСОБА_9 є законною і обґрунтованою, будь-яких передбачених ст. 409 КПК України підстав для її скасування чи зміни, про що порушено питання в апеляційній скарзі, при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 24, 370, 376, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 498, 512, 513, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.12.2019 року, якою відносно ОСОБА_9 застосували примусові заходів медичного характеру про суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4