ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 654/828/21
Провадження № 11-сс/819/234/21 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_2
Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
При секретарі - ОСОБА_5
З участю прокурора - ОСОБА_6
Власника майна - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000154 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2021 року про відмову в накладенні арешту вилученого майна, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та повернуто вилучене майно власникам.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді незаконна, необґрунтована та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому апелянт вказує на те, що слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що товарно-транспортна накладна (далі ТТН) від 26.05.2020 МОА №410209 видана на автомобіль марки «Reno» моделі «Magnum» з реєстраційним номером НОМЕР_1 з причепом, реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , а на момент огляду 02.04.2021 причепу з колодами деревини на ньому був інший реєстраційний номер, а саме НОМЕР_3 та інший напівпричеп. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником напівпричепу марки KRONE моделі SDP 27 чорного кольору тентовий, р.н. НОМЕР_3 чорного кольору зареєстрований ОСОБА_8 . Також, слідчим суддею залишено поза увагою те, що згідно в ТТН серія МОА №410209 від 26.05.2020 зазначено обсяг деревини в кількості 35,3500 куб.м та використання 4 бирок для маркування. При додатковому огляді місця події від 06.04.2021 було встановлено, що загальна кількість деревини в напівпричепі складає 33,792 куб.м і на ній знаходиться всього 2 бирки, на загальний обсяг деревини 14,49 куб.м, що не відповідає вказаній ТТН, тому повернення деревини є незаконним. Крім того, відповідно до вказаної ТТН отримувачем деревини є ОСОБА_9 , а в даному конкретному випадку слідчий суддя безпідставно повернув деревину ОСОБА_10 , який до вказаної деревини, відповідно до документів, не має жодного відношення. При цьому, в подальшому, відповідно до ст.100 КПК України, вилучене майно визнано речовими доказами та постановою слідчого приєднано до матеріалів кримінального провадження. Просить скасувати дану ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07.04.2021 року та постановити нову, якою накласти арешт у виді заборони розпоряджатися та користуватися наступним майном: автомобілем марки «Reno» моделі «Magnum» реєстраційний номер НОМЕР_1 білого кольору, напівпричепом марки KRONE моделі SDP 27 чорного кольору тентований, реєстраційний номер НОМЕР_3 , 33,792 куб.м. колод дерев сосни звичайної та товарно-транспортною накладною при перевезені деревини автомобільним транспортом серії МОА №410209 від 26.05.2020 до завершення досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, думку власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, заслухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у частині третій статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження, не вбачається даних, які свідчать про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт зазначеного майна у кримінальному провадженні.

Так із клопотання слідчого вбачається, що 02.04.2021 року до ЧЧ відділення поліції №1 Скадовського РВП надійшло повідомлення про те, що в с.Гладківка провулок Центральний, поліцейський СРПП ОСОБА_11 виявив т/з марки Магнум д.н. НОМЕР_4 в причепі виявлено колоди дерев, на які відсутні документи.

Тобто, з даних матеріалів кримінального провадження не вбачається наявності ризиків, правової підстави арешту, зокрема те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, як арешт зазначеного майна, що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку та на цьому етапі кримінального провадження, а також, прокурор не довів, що грошові кошти відносяться до предметів, які відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим, слідчий суддя вірно дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна.

Доводи прокурора в його апеляційній скарзі відносно того, що ухвала є незаконною та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, колегія суддів вважає недоведеними, необґрунтованими та безпідставними, оскільки згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону та відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлена правова позиція, згідно якої при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина, однак, прокурором не доведено наявність істотної та очевидної причини для утримання майна, заборони ним розпоряджатися будь-яким чином, а тому є безпідставним застосування до зазначеного майна заходу забезпечення у виді арешту. Крім того, прокурором не доведено те, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а саме незаконне перевезення лісу, кримінальна відповідальність за яке встановлено ч.1 ст.246 КК України, те, що вилучене під час огляду місця події майно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та повернуто вилучене майно власникам, а саме: автомобіль марки «Reno» моделі «Magnum» р.н. НОМЕР_1 білого кольору з причепом марки KRONЕ моделі SDP 27 чорного кольору тентований, р.н. НОМЕР_3 , оригінал товаро-транспортної накладної при перевезені деревини автомобільним транспортом серія МОА №410209 від 26.05.2020 року володільцю ОСОБА_7 , колоди дерев сосни звичайної довжиною 2 метри кожна загальною кількістю 33,792 куб.м. власнику ОСОБА_10 , залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4