У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000104 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 06.08.2021 року, якою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березанка Миколаївської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 жовтня 2021 року включно.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, ухвалити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Короткий зміст ухвали.

______________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/676 /21 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» строком на шістдесят діб, до 03 жовтня 2021 року.

Узагальнені доводи апеляційної скарги
Захисник зазначає, що жодний ризик передбачений ст.177 КПК України недоведений. Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_6 не має наміру переховуватись від органів слідства так як, враховуючи те, що він є місцеим жителем смт.Березанка Миколаївської області, має багато друзів.
Стверджує, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 04.08.2021 близько 22.00 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу будинку дитячої творчості по вул.Центральній, в смт.Березанка Миколаївського (Березанського) району Миколаївської області.
В цей час повз ОСОБА_6 проходила потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в цей момент у ОСОБА_6 раптово виник умисел, направлений на задоволення своїх сексуальних бажань, а саме на вчинення із потерпілою ОСОБА_9 дій сексуального характеру з використанням власних геніталій, без добровільної згоди останньої (зґвалтування).
Діючи умисно з метою задоволення своїх сексуальних бажань, посягаючи на статеву свободу та недоторканість іншої особи, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_6 застосовував фізичне насильство щодо потерпілої ОСОБА_9 у вигляді вдавлення її шиї обома руками, спричинивши ОСОБА_9 фізичний біль, повалив потерпілу на землю, після чого наніс не менш восьми ударів кулаком правої та лівої руки в область обличчя потерпілої ОСОБА_9 , спричинивши їй фізичний біль.
Після чого, ОСОБА_6 , використовуючи свою фізичну перевагу, подолавши застосуванням насильства волю ОСОБА_9 чинити опір, стягнув нижню білизну, яка знаходилася на потерпілій, та перебуваючи зверху, проти волі потерпілої ОСОБА_9 , здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, а саме взяв рукою свій половий член та вставив його в вагінальний отвір ОСОБА_9 , зґвалтувавши таким чином потерпілу, внаслідок чого принизив її гідність та спричинив фізичний біль й моральні страждання.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що виходячи з наявності встановлених слідчим суддею ризиків, відсутності поручителів, тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , насильницького характеру дій підозрюваного, застосування більш м`яких запобіжних заходів з перебуванням підозрюваного на волі призведе до реалізації зазначених ризиків. Стан здоров`я та сімейний стан підозрюваного не перешкоджає утриманню під вартою.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 194 КПК України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Так, належним чином та з достатньою повнотою досліджені обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання відносно такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Є правильним висновок слідчого судді про те, що надані прокурором докази, а саме: витяг з ЄРДР №0000104 від 05.08.2021 року; рапорт помічника-інспектора чергового Відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області від 04.08.2021 року та 05.08.21 року; заява ОСОБА_9 від 04.08.2021 року; рапорт начальника сектору кримінальної поліції Відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області від 05.08.2021 року;; протокол огляду місця події від 05.08.2021 року з фото таблицею, протокол допиту потерпілої від 05.08.2021 року та протокол додаткового допиту потерпілої від 05.08.2021 року, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з фототаблицею від 05.08.2021 року, довідка лікаря-травматолога Березанської ЦРЛ від 05.08.2021 року, рапорт начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області від 05.08.2021 року про проведення розшукових заходів ; довідка лікаря Березанської ЦРЛ від 05.08.2021 року, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.08.2021 року, протокол допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 05.08.2021 року, є достатніми для висновку про причетність підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і апеляційним судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У рішенні по справі «Летелье проти Франції» від 26.06.1991р. Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі « W. Проти Швейцарії» вд 26.01.1993р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Відповідно до пункту 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України» Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєнню іншого злочину.
Подібна орієнтаціє законодавців та правозастосувачів зістрічається в міжнародному праві. Так, у ст.5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980р. «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема у рішеннях «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993р., «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006р., виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба зазначати з урахуванням низки інших ре валентних факторів, які можуть або підтвердити наявність такого ризику, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою, якими є характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою.
Матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до п`яти років , раніше неодноразово судимий, відповідно до вимог п.5 ч.2 ст. 183 КПК України стосовно нього може бути обраний запобіжний з ахід у вигляді тримання під вартою.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо; не має міцних соціальних зв`язків, не працює.

Отже, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя обґрунтовано вважав доведеним наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на наведене доводи захисника щодо недоведеності вказаних ризиків є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами провадження.

Посилання апелянта на те, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування не є слушними, оскільки не підтверджуються матеріалами провадження.

Слідчим суддею при розгляді клопотання не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 06.08.2021 року відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: