Справа № 303/623/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
15.04.2021 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою, яку подав захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 ,

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року задоволено подання начальника Мукачівського МВ з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань ВКП та пробації Міністерства юстиції, майора внутрішньої служби ОСОБА_8 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2017 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки, на підставі 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, і на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України з покладенням обов`язків: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.
Скасовано звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням і направлено ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.02.2017 року.
Відбування покарання засудженому ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його затримання.
У поданні вказується на те, що 28.03.2017 уповноваженим органом з питань пробації, прийнято до виконання вирок Мукачівського міськрайонного суду від 21.02.2017 щодо засудженого ОСОБА_6 .. Будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до Мукачівського МВ з питань пробації, засуджений 29.03.2017 на виклик не з`явився, без поважних причин. За повторним викликом на 31.03.2017 ОСОБА_6 прибув до органу з питань пробації та був покладений на облік й ознайомлений під розписку з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію. Протягом чотирьох місяців, засуджений ОСОБА_9 виконував покладені на нього судом обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Однак, 03.08.2017, 11.08.2017 та 21.08.2017 засуджений повторно не з`явився на реєстрацію. Виїзною перевіркою 22.08.2017 органом з питань пробації було розпочато першочергові заходи з метою виявлення засудженого та встановлення причин неявки. 31.08.2017 у засудженого були відібрані пояснення щодо причин неявки для реєстрації та попереджено про наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього судом згідно вироку. Однак, 07.09.2017, засуджений ОСОБА_6 повторно, не з`явився до органу з питань пробації для реєстрації без поважних причин, що вказує на його небажання стати на шлях виправлення та виконувати вирок суду. Таким чином, наявні підстави, передбачені ч.2 ст. 78 КК України для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання призначеного вироком Мукачівського міськрайонного суду від 21.02.2017.
В ухвалі суду вказується на те, що матеріалами особової справи № 51/2017 підтверджується, що засуджений ОСОБА_6 під час іспитового строку, не виконує покладений на нього судом обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, дійсно ухилявся від явки для реєстрації, без поважних причин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, чим порушив вимоги передбачені ст. 78 ч.2 КК України та ст. 166 КВК України. Крім того, в ухвалі зазначено, що неявка засудженого ОСОБА_6 у судове засідання на розгляд подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання, вказує на небажання засудженого дати пояснення щодо причин невиконання ним обов`язків, покладених на нього судом. Тому, подання задоволено.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала є незаконною. Стверджує, що подання розглянуто з порушенням правил судового розгляду, зокрема ст. ст. 318-380 КПК України та положень ч. ч. 1, 2, 3, 7, 10, 13, 14 цього Кодексу. Зазначає, що судові повідомлення про місце та час судових засідань його підзахисним ОСОБА_6 не отримувались, оскільки судом навіть не встановлено особи засудженого. Просить ухвалу скасувати, а провадження за поданням закрити.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, основні доводи апеляції, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши провадження, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає до скасування з таких підстав.
Судове провадження розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. З матеріалів провадження також убачається, що судом своєчасно надіслано адвокату ОСОБА_7 та засудженому ОСОБА_6 повідомлення, в якому вказується про час та місце розгляду провадження, що адвокатом подано письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги за його та засудженого відсутності.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі фактичним обставинам справи, про неповноту при дослідженні приєднаних до подання матеріалів, про істотне порушення вимог КПК України визнаються обґрунтованими з таких підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.
Статтею 164 КВК України передбачено, що уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".
Частинами 1-4 ст. 166 КВК України передбачено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Так, згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Частиною 5 ст. 539 КПК України передбачено, що під час вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального та кримінального виконавчого законів судом першої інстанції не були дотримані.
Так, зі змісту оскаржуваної ухвали та журналу судового засідання вбачається, що подання про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання розглянуто за відсутності ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , належним чином не повідомлених про час та місце розгляду подання.
Між тим, судом першої інстанції під час розгляду подання не з`ясовувалось чи повідомлені вказані вище процесуальні особи про час та місце розгляду подання, причини їх неявки на його розгляд (а. с. 58).
З рекомендованих поштових відправлень вбачається, що у таких у графі вручення за довіреністю зазначено прізвище ОСОБА_10 , будь-яких інших підписів у поштових відправленнях не міститься (а. с. 50, 53, 57).
Колегія суддів вважає, що зазначення у поштових відправленнях у графі вручення за довіреністю прізвища ОСОБА_10 , не свідчить про те, що саме засуджений ОСОБА_6 повідомлений про час та місце розгляду подання.
Колегія суддів вважає, що, здійснивши судовий розгляд подання без участі ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , при цьому, не повідомивши їх належним чином про час та місце судового розгляду, суд першої інстанції грубо порушив права ОСОБА_6 на захист та доступ до правосуддя, передбачені ст. ст. 20, 21 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є слушними.
Посилаючись в ухвалі на те, що ОСОБА_6 не з`явився на розгляд подання, не з`ясувавши причини його неявки на реєстрацію, зазначивши в ухвалі про небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення та перевиховання, належним чином не вмотивувавши висновок у цій частині, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність направлення засудженого ОСОБА_6 для відбування призначеного йому за вироком покарання. Вказане свідчить про невідповідність висновків викладених у судовому рішенні фактичним обставинам справи, про необґрунтованість та невмотивованість викладених у судовому рішенні висновків.
Вищевказані порушення, допущені судом першої інстанції під час розгляду подання, позбавили суд першої інстанції повно та всебічно розглянути подання інспектора, з`ясувати позицію засудженого ОСОБА_6 (пояснення про його причини неявки на реєстрацію ) та його захисника із приводу подання, а також прийняти законне та обґрунтоване рішення.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, вправі вийти за межі апеляційних вимог тільки, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого, і не має права розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог КПК України.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення є такими, які відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України тягнуть скасування судового рішення із призначенням нового розгляду подання у суді першої інстанції, а тому, доводи апеляційної скарги про постановлення апеляційним судом ухвали про відмову в задоволенні подання відхиляються.
Тому, під час нового судового розгляду подання суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, повно й всебічно розглянути приєднані до подання матеріали й прийняти законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду подання в суді першої інстанції, а апеляційна скарга частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 листопада 2017 року щодо засудженого ОСОБА_6 скасувати, призначивши новий розгляд подання в Мукачівському міськрайонному суді в іншому складі.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: