Справа № 331/8307/17
Провадження № 1-кп/331/55/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадженні № 1-кп/331/55/2021 за фактом скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Судом було задоволено клопотання прокурора про виклик та допит свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак через неодноразові неявки свідка прокурор в судовому засіданні заявив про відмову від вищезазначеного свідка. В той же час обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 наполягали на виклику та допиті свідка ОСОБА_6 , таким чином зазначений свідок набув статус свідка сторони захисту.
В судові засідання 04 лютого 2020 року, 27 березня 2020 року, 22 травня 2020 року, 01 липня 2020 року, 25 вересня 2020 року, 11 листопада 2020 року, 16 грудня 2020 року, 01 лютого 2021 року, 26 лютого 2021 року, 26 березня 2021 року, 21 квітня 2021 року, 31 травня 2021 свідок ОСОБА_6 викликався, але не з`явився. Неодноразово до свідка було застосовано примусовий привід, однак виконаний він не був.
Судом на обговорення постановлено питання щодо доцільності встановлення стороні захисту розумного строку для надання доказів, оскільки кримінальне провадження перебуває в провадженні суду понад чотири роки.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти встановлення строку на подання доказів, просили суд відкласти розгляд справи та самостійно вжити заходи щодо забезпечення явки свідка у судове засідання.
Прокурор ОСОБА_3 вважав за необхідне встановити стороні захисту строк для забезпечення явки свідка.
Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.
Так, з 01.12.2017 року в провадженні суду перебуває кримінальне провадження ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В судові засідання неодноразово не з`являється свідок ОСОБА_6 , судові засідання відкладаються у тому числі у зв`язку з неявкою вказаного свідка, ухвали суду про його примусовий привід не виконані.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Для визначення розумності строків кримінального провадження важливе значення має не тільки судове провадження у суді першої інстанції, а й провадження в апеляційній та касаційній інстанціях. У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 р. у справі «Вітрук проти України» зазначено, що «в кримінальних справах «розумний строк», передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було «пред`явлено обвинувачення», тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце «суттєве погіршення становища [підозрюваного]», чи ні. Щодо закінчення «відповідного строку», то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» (Merit v. Ukraine))».
Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.
У п. 116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 р. у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13.07.1983 р. у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06.09.2005 р. у справі «Павлюлінець проти України»).
За таких обставин, враховуючи положення ст. 22 КПК України,, а також той факт, що суд сприяв стороні захисту у забезпеченні явки свідка у судове засідання (судом направлялись судові повістки та винесена ухвала про примусовий привід свідка), однак свідок до суду не з"явився, при цьому захисник та обвинувачений наполягали на його виклику, суд вважає за доцільне для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановити стороні захисту строк для подання до суду доказів у кримінальному провадженні до 25.06.2021 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 28, 372 КПК,-

УХВАЛИВ:

Встановити стороні захисту строк до 25 червня 2021 року для подання доказів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: забезпечення явки свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1