Справа №295/8524/21
УХВАЛА
Іменем України

15.07.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)» про умовно- дострокове звільнення,

встановив:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
Засуджений у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник ДУ «ЖВК (№4)» просив проводити судове засідання без його участі, при вирішенні питання по суті заяви поклався на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_3 засуджений вироком Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2014 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2, 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.01.2018 іспитовий строк скасовано та направлено засудженого в місця позбавлення волі.
Вироком Ємільчинського районного суду Житомирської області від 17.09.2018 ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 357 ч.1, 185 ч.2, 70 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 71 ч.5 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 28.10.2014 і остаточно призначено покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.
Вироком Новоград - Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 04.09.2020 ОСОБА_3 засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком від 28.10.2014 і остаточно до відбуття 5 років 1 місяць позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю. Зараховано в строк покарання час тримання під вартою з 26.08.2019 по 06.10.2020, згідно ст. 72 ч.5 КК України (як день за два).
Початок строку: 11.05.2018. Кінець строку: 01.05.2022.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі з 15.05.2018 року. За час тримання в державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», в період з 15.05.2018 по 26.05.2018 та з 26.08.2019 по 16.12.2020, характеризувався посередньо, порушень режиму тримання не допускав, стягнень та заохочень не мав.
З 26.05.2018 по 26.08.2019 та з 16.12.2020 по теперішній час відбуває міру покарання в державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)». Допустив три порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.
З огляду на характеристику засудженого від 15.07.2021, ОСОБА_3 до праці на виробництві не залучається, через небажання працювати.

Відповідно до ст. 123 Кримінально - виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу ,,Фізкультура і спорт". Завдання програми виконує не в повному обсязі, під контролем відвідує спортмайданчик, не приймає участі в спортивних змаганнях.
24.01.2020 на спільному засіданні комісії ДУ "ЖВК (№4)" та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі комісія прийшла до висновку, що засуджений не довів свого виправлення та відмовлено останньому у застосуванні ст. 81 КК України.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За таких обставин, враховуючи небажання засудженого працювати, суд приходить до висновку, що стверджувати про виправлення ОСОБА_3 на підставі його поведінки та ставлення до праці передчасно, а тому відмовляє у задоволенні заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1