Номер провадження: 11-сс/813/361/21
Номер справи місцевого суду: 947/4281/21 1-кс/947/1552/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року про застосування до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.368 КК України запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001365 від 10 грудня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до нього застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали до 06 квітня 2021 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та відмовити в застосуванні до ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що жодних доказів наявності зв`язку між викладеними в повідомленні про підозру обставинами, пов`язаними із грошовими коштами, та ОСОБА_8 не існує. Вся версія сторони обвинувачення ґрунтується виключно на показаннях ОСОБА_10 , у якого є підстави оговорювати ОСОБА_8 , оскільки усунення виявлених у нього під час перевірки порушень коштувало йому великої суми грошей. При цьому грошові кошти безпосередньо ОСОБА_8 не передавались.

Ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду не доведений. ОСОБА_8 був затриманий за місцем його проживання, він не переховувався він органів досудового розслідування, при цьому його навіть не було на місті, де за версією органів досудового розслідування передавались гроші.

Крім того у ОСОБА_8 наявні міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання та роботи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є інвалідом другої групи та має діабетичну хворобу.

Ризик впливу з боку підозрюваного на свідків також не був доведений стороною обвинуваченням і є лише припущенням, оскільки всі свідки вже були допитані.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу суду без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали судового провадження та доводи, наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.368 КК України є обґрунтованою.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 17.11.2020 на підставі направлення № 4344 від 12.11.2020 на проведення заходу державного контролю на виконання наказу ГУ Держпродспоживслужби в Одеській області № 4491 від 12.11.2020 «Про проведення позапланового заходу державного контролю потужностей ФОП ОСОБА_10 » головними спеціалістами відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області ОСОБА_8 та ОСОБА_11 було проведено перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_10 , а саме його закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами вказаного заходу державного контролю складено Акт № 4942, відповідно до якого виявлено порушення норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» та відносно ОСОБА_10 складено припис № 615 від 17.11.2020 щодо усунення порушень норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» з строком усунення недоліків до 21.12.2020.

Так, 10.12.2020 у денний час, встановити більш точний час в ході досудового розслідування не надалось можливим, ОСОБА_8 , попередньо погодивши свій візит з ОСОБА_10 , прибув за місцем розташування закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 та під час розмови з ОСОБА_10 повідомив його, що, якщо останній бажає отримати позитивний акт за результатами проведення повторного заходу державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин, ОСОБА_10 повинен надати ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 10000 гривень.

У свою чергу, ОСОБА_10 з метою уникнення негативних наслідків погодився на пропозицію ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що, як тільки останній буде готовий наданий весь пакет документів необхідно буде зателефонувати ОСОБА_8 та повідомити про намір зустрітися.

У подальшому, а саме 22.12.2020 ОСОБА_8 та ОСОБА_11 у приміщені закладу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 було проведено повторний захід державного контролю (інспектування) стосовно додержання операторами ринку вимог законодавства про харчові продукти та корми, здоров`я та благополуччя тварин за результатами якого складено Акт № 5425 від 23.12.2020, відповідно до якого ОСОБА_10 усунув всі порушення норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», які були виявлені відповідно до Акту № 4942 від 17.11.2020.

Так, 23.12.2020 ОСОБА_10 знаходячись у приміщенні Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 36 в ході розмови з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 отримав від останніх примірник Акту № 5425 від 23.12.2020, після чого ОСОБА_10 повідомили, що всі інші необхідні документи у нього заберуть після новорічних свят та з ним зв`яжуться.

У подальшому, а саме 02.02.2021 у період часу з 11:00 по 12:00, встановити більш точний час в ході досудового розслідування не надалось можливим, на мобільний телефон ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_8 та запитав у нього, чи не забув ОСОБА_10 за додаткові документи, які останній повинен був надати йому, та з метою створення умов для одержання неправомірної вигоди, повідомив ОСОБА_10 , що через декілька днів до його закладу за дорученням ОСОБА_8 приїде особа, якій ОСОБА_10 необхідно передати обумовлену раніше суму грошових коштів, на що ОСОБА_10 погодився.

05.02.2021 приблизно о 16:00, встановити більш точний час в ході досудового розслідування не надалось можливим, на мобільний номер ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_12 , який повідомив ОСОБА_10 , що він телефонує за дорученням ОСОБА_8 та у подальшому домовився з ОСОБА_10 про зустріч у закладі «Де Волан» за адресою: м. Одеса, Ланжеронівський узвіз, 2.

В той же день, 05.02.2021 о 18:05 год. ОСОБА_12 знаходячись у салоні свого автомобілю FORD Transit за адресою: АДРЕСА_2 , не будучи усвідомленим про злочинний задум ОСОБА_8 та інших невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 10000 гривень, які у подальшому необхідно було передати ОСОБА_8 , в якості неправомірної вигоди за вчинені ним дії з використанням його службового становища. У свою чергу, ОСОБА_12 усвідомивши, що вказані грошові кошти являються неправомірною вигодою, повідомив співробітникам правоохоронних органів про злочинні дії ОСОБА_8 та надав згоду на своє залучення до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження.

У подальшому, ОСОБА_12 діючи в співробітництві з правоохоронними органами, зателефонував до ОСОБА_8 та запитав у останнього коли саме йому необхідно передати йому грошові кошти, які ОСОБА_12 надав ОСОБА_10 , на що ОСОБА_8 , доводячи свій злочинний задум до кінця, надав вказівку ОСОБА_12 , що вказані грошові кошти він особисто забере у ОСОБА_12 через декілька днів, таким чином фактично розпорядившись одержаною неправомірною вигодою.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме:

- заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 10.12.2020, відповідно до якої ОСОБА_10 заявив, що ОСОБА_8 10.12.2020 року вимагав у нього грошові кошти у розмірі 10 000 гривень за отримання позитивного висновку проходження перевірки його господарської діяльності.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 10.12.2020, відповідно до якого з 17.02.2020 року по 18.11.2020 року в його кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » проводилася позапланова перевірка головними спеціалістами Держпродспоживслужби ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які встановили порушення законодавства та склали припис про усунення недоліків на протязі одного місяця, однак 09.12.2020 року йому подзвонив ОСОБА_8 та повідомив, що хоче зустрітися та поспілкуватися з приводу перевірки. Того ж дня вони зустрілися в його кафе та ОСОБА_8 повідомив йому, що, якщо він хоче уникнути складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та сплати штрафу у розмірі 40 000 гривень то повинен надати йому грошові кошти у розмірі 10 000 гривень;

- копією акту № 4942 від 17.11.2020, відповідно до якого, головні спеціалісти Держпродспоживслужби ОСОБА_13 та ОСОБА_11 здійснили перевірку господарської діяльності ФОП ОСОБА_10 та встановили порушення законодавства;

- копією припису № 615 від 17.11.2020, відповідно до якого головні спеціалісти Держпродспоживслужби ОСОБА_13 та ОСОБА_11 надали ОСОБА_10 припис розробити план по усуненню зазначених в акті недоліків до 21.12.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.12.2020 відповідно до якого, 22.12.2020 року до нього в кафе прибули головні спеціалісти Держпродспоживслужби ОСОБА_13 та ОСОБА_11 на чолі з начальником ОСОБА_14 , який оглянув приміщення та поїхав, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_11 почали повторний огляд приміщень. Закінчивши огляд, вони присіли та ОСОБА_11 повідомив йому, що у зв`язку з попередніми домовленостями між ним та Каташинським, вони нададуть йому позитивний висновок. На наступний день ОСОБА_11 викликав його до ГУ Держпродспоживслужби та в ході розмови з ОСОБА_8 та ОСОБА_11 він отримав від останніх примірник Акту , після чого ОСОБА_11 йому повідомив, що всі інші необхідні документи у нього заберуть після новорічних свят та з ним зв`яжуться;

- копією Акту № 5425 від 23.12.2020 відповідно до якого ОСОБА_10 усунув всі порушення норм Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів», які були виявлені відповідно до Акту № 4942 від 17.11.2020;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 04.02.2020, відповідно до якого 02.02.2021 у період часу з 11:00 по 12:00 на його мобільний телефон зателефонував ОСОБА_8 та запитав у нього, чи не забув він за додаткові документи, які останній повинен був надати ОСОБА_8 за отриманий ним Акт № 5425 від 23.12.2020, та повідомив йому, що через декілька днів до його закладу за дорученням ОСОБА_8 приїде особа, якій необхідно передати обумовлену раніше суму грошових коштів, на що він погодився;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 05.02.202105.02.2021, відповідно до якого він о 18:05 год., знаходячись у салоні свого автомобілю FORD Transit за адресою: АДРЕСА_2 , не будучи усвідомленим про злочинний задум ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_10 грошові кошти у розмірі 10000 гривень, які у подальшому необхідно було передати ОСОБА_8 . У свою чергу, він, усвідомивши, що вказані грошові кошти являються неправомірною вигодою, повідомив співробітникам правоохоронних органів про злочинні дії ОСОБА_8 та надав згоду на своє залучення до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження. У подальшому, він, діючи в співробітництві з правоохоронними органами, зателефонував до ОСОБА_8 та запитав у останнього коли саме йому необхідно передати йому грошові кошти, на що ОСОБА_8 , надав йому вказівку, що вказані грошові кошти він особисто забере у нього через декілька днів;

- протоколом огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_12 від 05.02.2021, відповідно до якого у додатку Вайбер під час листування з абонентом ОСОБА_8 вбачається, що останній видалив два повідомлення, які були надіслані 02.02.2021 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 06.02.2021, відповідно до якого, останній під час проведення слідчої дії, а саме передачі грошових коштів 05.02.2021 був понятим та зазначив, що ОСОБА_16 на запитання працівників поліції про отримання ним грошових коштів надав позитивну відповідь, однак сказав, що не знав, що вказані кошти є неправомірною вигодою, добровільно видав кошти та виявив бажання на своє залучення до конфіденційного співробітництва з метою документування злочинних дій ОСОБА_17 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 06.02.2021, відповідно до якого, останній під час проведення слідчої дії, а саме передачі грошових коштів 05.02.2021 був понятим та зазначив, що ОСОБА_16 на запитання працівників поліції про отримання ним грошових коштів надав позитивну відповідь, однак сказав, що не знав, що вказані кошти є неправомірною вигодою, добровільно видав кошти та виявив бажання на своє залучення до конфіденційного співробітництва з метою документування злочинних дій ОСОБА_17 ;

- наказом начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області № 353-к від 24.11.2017, відповідно до якого ОСОБА_8 був призначений на посаду головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області;

- копією посадової інструкції ОСОБА_8 , якою встановлено, що до основних завдань та обов`язків головного спеціаліста відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Одеського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області входить: 1) виконання роботи щодо забезпечення діяльності відділу; 2) організація та здійснення у межах повноважень, передбачених законодавством, державного контролю за об`єктами санітарних заходів та об`єктами державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду; 3) участь у розробці проектів наказів, розпоряджень, окремих положень комплексних державних програм з питань, що належить до компетенції відділу; 4) здійснення державного контролю за впровадженням постійно діючих процедур, заснованих на принципах системи аналізу небезпечних факторів і контролю у критичних точках (НАССР); 5) організація проведення державного аудиту постійно діючих процедур, що засновані на принципах системи аналізу небезпечних факторів та контролю у критичних точках; 6) розробка проектів планів щорічного державного контролю та планів державного моніторингу відповідно до закону; 7) розробка, виконання загальнодержавних програм та/або планів у галузі ветеринарної медицини, у тому числі державного моніторингу залишкових кількостей ветеринарних препаратів та забруднюючих речових у живих тваринах, харчових продуктах тваринного та рослинного походження, кормах, небезпечних факторів та показників безпечності та окремих показників якості харчових продуктів у визначених сферах; 8) участь у розроблені заходів, вимог щодо окремих показників якості харчових продуктів, кормів, технічних регламентів та стандартів; 9) внесення пропозицій для встановлення на підстав результатів проведення аналізу ризику періодичності здійснення державного контролю кожної потужності, що є об`єктом державного контролю; 10) здійснення ведення реєстру операторів ринку та потужностей, на які видано експлуатаційний дозвіл та організація проведення державної реєстрації потужностей, здійснення ведення державного реєстру потужностей операторів ринку, тощо;

- іншими матеріалами кримінального провадження №0001365 у сукупності.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про відсутність жодних доказів, які обґрунтовують підозру ОСОБА_8 , оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на викладені норми процесуального закону вбачається, що один лише факт наявності обґрунтованої підозри не може виправдати застосування запобіжного заходу, спрямованого на обмеження вільного пересування/перебування особи, оскільки слідчий суддя в межах своїх повноважень повинен встановити законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування.

Оцінюючи кожен факт, викладений на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд має оцінювати його у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК. Вказане вбачається не лише зі змісту відповідної норми, але й практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «… Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, тощо.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя не повною мірою дотримався вказаних вимог закону.

Так, ОСОБА_8 працевлаштований, зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, а тому ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на існуванні якого наполягав прокурор, є мінімальним.

Також апеляційний суд враховує позитивні характеристики ОСОБА_8 з місця роботи та проживання.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги незадовільний стан здоров`я ОСОБА_8 , що підтверджується медичною випискою, з якої вбачається, що ОСОБА_8 хворіє на цукровий діабет другого типу тяжка форма та потребує медичної допомоги.

Згідно довідки МСЕК №7322 ОСОБА_8 є інвалідом другої групи безстроково.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Як вбачається зі ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

В рішенні «Барило проти України» від 16 травня 2013 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, однією з порушень п.1 ст.5 Конвенції є те, що у заявниці було наявне тяжке захворювання, у зв`язку з чим вона потребувала спеціального лікування, дієти і постійного медичного нагляду.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

У рішенні ЄСПЛП у справі «Пєтухов проти України», (п.п. 121, 125-793), суд встановив порушення пункту 3 статті 5 Конвенції, оскільки суди не розглянули клопотання захисника щодо звільнення заявника за станом здоров`я. На жодному з етапів провадження національні державні органи не розглядали можливості застосування жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

В свою чергу апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_8 проживає одноособово та має потребу у придбанні продуктів харчування та ліків, у зв`язку з чим, застосування відносно нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту тягне за собою порушення прав людини і основоположних свобод та може призвести до істотних негативних наслідків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд переконаний в тому, що висновки слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є неправильними, оскільки застосування такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 буде мати ознаки катування.

Слідчий суддя вказаним обставинам належної оцінки не надав та безпідставно застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, при цьому не зазначив чому інші більш м`які запобіжні заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Статтею 410 КПК України встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначена неповнота судового розгляду перешкодила слідчому судді ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що у відповідності до положень статей 407, 409, 410 є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

З огляду на викладені обставини, враховуючи наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та тяжкої хвороби, апеляційний суд вважає, що ризики, на існуванні яких наполягав прокурор під час апеляційного розгляду, є мінімальними.

При цьому, апеляційний суд не виключає наявності ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, однак вважає, що запобігти вказаному ризику можливо шляхом покладення на ОСОБА_8 обов`язків утримуватися від спілкування з визначеними свідками.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги викладені обставини, які характеризують особу підозрюваного, відсутність фактів порушення підозрюваним ОСОБА_8 умов цілодобового домашнього арешту, його вік та стан здоров`я, у зв`язку з чим вважає за можливе та необхідне застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання в нічний час доби.

Апеляційний суд вважає, що застосування саме такого запобіжного заходу буде достатнім та необхідним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, зможе запобігти ризику, передбаченому пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, та дасть змогу контролювати місце перебування підозрюваного під час здійснення досудового розслідування.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволенні клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 410, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 частково задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2021 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосувати до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.368 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною залишати житло у нічний час доби, в період з 22.00 години до 06.00 години ранку наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- не виїжджати за межі території м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 .

Строк дії ухвали до 05.04.2021 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4