Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________05.04.2021
Справа № 490/1733/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покаранн за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року, -
В С Т А Н О В И В :
До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява засудженого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подану ним заяву та просив суд звільнити його умовно-достороково від подальшого відбуття покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року. Заявник зазначив, що на теперішній час він перебуває у СІЗО м. Миколаєва, куди був переведений із ДУ "Арбузинська виправна колонія" для проведення слідчих дій. Крім того. ОСОБА_4 звернув увагу суду, що йому було змінено місце відбування покарання на ДУ «Вознесенська виправна колонія №72» , а тому на теперішній час жодна із адміністрацій виконання покарань, де він перебував і перебуває не має можливості направити до суду відповідне клопотання про умовно-дострокове звільнення, у зв`язку із чим заявник особисто подав таку заяву, оскільки в інший спосіб він позбавлений реалізувати свої права, передбачені Законом.
Прокурор в судовому засіданні звернув увагу на необхідність звернення із відповідним клопотанням про умовно-дострокове звільнення адміністрацією установи, де відбуває покарання засуджений, але з урахуванням викладених заявником обставин, залишив вирішення вказаного питання на розсуд суду.
Вивчивши матеріали особової справи та доводи заявника, вислухавши думку засудженого та прокурора, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7, 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Судом встановлено, що згідно матеріалів особової справи ОСОБА_4 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва 20.07.2017 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 46 Кримінально-виконавчого Кодексу України, подання про умовно-дострокове звільнення засудженого від покарання надсилає суду уповноважений орган з питань пробації з урахуванням характеристики засудженого, підготовленої власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом за місцем роботи засадженого.
Крім того, згідно ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінальногоккодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним Кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким
Таким чином, нормами КВК України визначено суб`єкта звернення до суду з відповідним поданням орган або установа виконання покарань.
Аналізуючи процесуальне законодавство у взаємозв`язку із ст. 154 КВК, слід зазначити, що підставою для розгляду подання (клопотання) про умовно-дострокове звільнення є відбуття засудженим установленої КК України частини строку покарання, після якого адміністрація органу або установи виконання покарань зобов`язана розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
Таким чином, у законодавстві визначено суб`єкта звернення з відповідним поданням до суду. Вимоги до матеріалів про умовно-дострокове звільнення, які подають органи та установи виконання покарань, передбачені наказом Міністерства юстиції України від 08.06.2012 N 847/5 "Про затвердження Інструкції про роботу відділів (груп, секторів, старших інспекторів) контролю за виконанням судових рішень установ виконання покарань та слідчих ізоляторів". Згідно з вимогами п. 6.8 зазначеного наказу подання має містити анкетні дані, у тому числі про наявність чи відсутність непогашених та незнятих судимостей, про відбуту частину строку покарання, поведінку, ставлення до праці та навчання за весь час відбування покарання, до якого долучаються висновок комісії установи (СІЗО), характеристика на засудженого, дані про достроково не зняті або не погашені у встановленому законом порядку стягнення, та особова справа.
За правилами ст. 154 КВК України засуджений не наділений правом самостійно подавати клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни більш м`яким. При цьому положення ст. 539 КПК України щодо визначення суб`єктів звернення до суду в порядку виконання вироку є загальною, в якій вказані усі суб`єкти, які можуть звернутися до суду на підставі ст. 537 КПК, в тому числі і засуджений.
Відповідно до сатті 8 Конституції України в України визнається та діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод юдини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року (далі - Конвенція), закріплено принцип доступу до правосуддя.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
На підставі викладеного, враховуючи обставини, викладені заявником та підтвердженні матеріалами його особової справи, суд приходить до висновку, що в цьому випадку, з метою забезпечення права доступу ОСОБА_4 до правосуддя, гарантованого Конституцією України, а також не порушення його законних прав та інтересів, з урахуванням принципу, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заява ОСОБА_4 , підлягає розгляду.
Так, відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що відповідно до характеристики начальника ДУ" Арбузинська виправна колонія № 83" ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 19.08.2018 року та під час відбування до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом, не конфліктний, на критику реагує адекватно.
Крім того, судом встановлено наявність стягнення відносно ОСОБА_4 та заохочень згідно витягів з наказів №54 від 11.10.2019 року, №1 від 13.01.2020 року, № 51 від 05.10.2020 року.
Згідно ж до вимог п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин.
Так, відповідно до відомостей наданих суду, ОСОБА_4 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3-х років 1-го місяця позбавлення волі.
Таким чином, згідно до ч. 4 ст. 12 КК України заявника було засуджено за вчинення нетяжкого злочину, що відповідає вимогам п.1 ч. 3 ст. 81 КК України.
На теперішній час, враховуючи, що початком строку відбування ОСОБА_4 призначеного покарання за вироком суду, згідно наданих матеріалів особової справи № 96-В-18 встановлено 19.08.2018 року, останній відбув більше половини встановленого строку.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання за вчинення ним нетяжкого кримінального правопорушення за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року, враховуючі наявні заохочення засудженого, його критичне ставлення до вчиненого, яке характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття, тобто досягнення мети покарання, якою є не тільки кара, а й виправлення засудженого, дає суду підстави для задоволення поданої заяви.
Керуючись ст.ст. 81 КК України, ст.ст. 8, 9, 369-372, 537, 539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Заяву засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2017 року на 5 (п`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1