ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1201/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 646/7641/20 (провадження 1-кс/646/830/2021) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Не погодившись із зазначеним рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року та повернути матеріали скарги до Червонозаводського районного суду м. Харкова для розгляду по суті. В обґрунтування скарги адвокат посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали. Вважає, що зі скарги та доданих до неї додатків вбачається, що предметом оскарження є бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, щодо відмови у задоволення клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих розшукових дій. Вказані обставини підтверджуються доданою до скарги копією клопотання, поданого в порядку ст. 220 КПК України, яке слідчим було проігноровано. А тому, на думку захисника, жодних підстав для відмови у відкритті провадження за скарго не існувало і не існує. Саме про зобов`язання слідчого вчинити конкретні процесуальні дії, в тому числі, слідчі дії, він просив у скарзі. Проте, суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення норми п.3 ч. 2 ст. 307 КПК України, чим, на думку захисника, безпідставно звужує тлумачення норм п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, тим самим позбавляючи себе ефективних способів реалізації судового контролю на стадії досудового розслідування.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 136 КПК України, будь-яких клопотань чи заяв від нього не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, думки апелянта, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухавши доповідь судді, пояснення апелянта, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження колегія суддів дійшла наступного висновку.

20.04.2021 адвокат ОСОБА_6 звернувся в інтересах потерпілої ОСОБА_7 до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області. В скарзі захисник ОСОБА_6 просив зобов`язати слідчого ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 протягом 7 днів з дня постановлення відповідної ухвали у цьому провадженні вчинити наступні слідчі (процесуальні) дії:

-допитати ОСОБА_9 у присутності представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ;

-провести одночасний допит ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ;

-провести слідчий експеримент на місці дорожньо-транспортної події за участі ОСОБА_11 з залученням представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ;

-провести слідчий експеримент на місці дорожньо-транспортної події за участі ОСОБА_7 ;

-призначити автотехнічну експертизу;

-скласти, погодити і подати слідчому судді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів - оригіналів медичних документів ОСОБА_7 (медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9.18598, рентгензнімків шийного відділу хребта, що знаходяться в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» (нейрохірургічне відділення № 1) (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13);

-призначити судово-медичну експертизу з метою встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної події;

Відмовляючи адвокату ОСОБА_6 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що положеннями ст.303 КПК України передбачений вичерпний перелік дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Проте, скаржник просить зобов`язати вчинити певні дії, які, відповідно до вимог, зазначених в ст. 303 КПК України оскарженню не підлягають і які слідчий суддя, який наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, позбавлений змоги вирішити, а відтак, суд не може виходити за межі наданих йому повноважень, визначених КПК України, оскільки ч.1 ст. 37, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий (прокурор) самостійно. При цьому, слідчий суддя зазначив, що слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування та не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів, з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, що кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Проте, таке право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, як зазначено у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» .

Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов. Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Як вбачається зі змісту скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 , поданої ним до слідчого судді (а.с.1-4), скаржник посилаючись на подане ним в кримінальному провадженні №0006454 клопотання слідчому ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 та відсутність на нього процесуального реагування слідчим, просив зобов`язати слідчого, протягом 7 днів з дня постановлення відповідної ухвали у цьому провадженні, вчинити певні слідчі (процесуальні) дії, а саме : допитати ОСОБА_9 у присутності представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ; провести одночасний допит ОСОБА_7 та ОСОБА_10 ; провести слідчий експеримент на місці дорожньо-транспортної події за участі ОСОБА_11 з залученням представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 ; провести слідчий експеримент на місці дорожньо-транспортної події за участі ОСОБА_7 ; призначити автотехнічну експертизу; скласти, погодити і подати слідчому судді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів - оригіналів медичних документів ОСОБА_7 (медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9.18598, рентгензнімків шийного відділу хребта, що знаходяться в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня» (нейрохірургічне відділення № 1) (61058, м. Харків, пр. Незалежності, 13); призначити судово-медичну експертизу з метою встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної події.

Проте, саме таке формулювання вимог скарги, щодо зобов`язання слідчого вчинити конкретні слідчі (процесуальні) дії, зазначені в скарзі заявника, оскарженню відповідно до вимог ст. 303 КПК України не передбачено.

Відповідно до ч. 1 с. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Вказаний перелік дій чи бездіяльності під час досудового розслідування є вичерпним. Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Також законодавцем у ст. 307 КПК України передбачені види рішень, які можуть бути постановлені слідчим суддею за наслідком розгляду таких скарг.

Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею постановлюється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

При цьому, посилання захисника на необхідність слідчого судді зобов`язати слідчого вчинити певні процесуальні та слідчі дії, згідно переліку, вказаного у його скарзі (а.с. 3-4) не можна визнати обгрунтованими, оскільки законодавцем у ч. 2 ст. 307 КПК України читко передбачено види рішень, які слідчий суддя може постановити за наслідком розгляду скарги, поданої лише в порядку ст. 303 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя позбавлений процесуальних повноважень надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України).

Оскільки вимоги, з якими адвокат ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою та в яких він просить зобов`язати вчинити слідчого певні процесуальні та слідчі дії не узгоджуються з вказаними законодавцем переліком вимог, зазначеним в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості задовольнити апеляційну скаргу.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у разі складання та подання ним скарги, яка буде відповідати вимогам і ґрунтуватись на підставах, передбачених ст. 303 КПК України, він не позбавлений процесуальної можливості звернутись зі скаргою до слідчого судді.

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, у зв`язку з чим, підстав для його скасування не вбачає. Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 червня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді