Справа № 991/1280/21
Провадження 1-кс/991/3899/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2021 року м.Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 ,

установив:

07 червня 2021 року до Вищого антикорупційного суду надійшла заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 від участі у розгляді скарги на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 09.02.2021 про кримінальне правопорушення (справа № 991/1280/21).
Свою заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовують тим, що слідчий суддя не може брати участь у розгляді їх скарги з тих підстав, що ними ініційовано процес притягнення ОСОБА_5 до майнової і кримінальної відповідальності, за співучасть у знищенні їх заяви від 09.02.2021 про злочин, що слугувала поданню ними до Вищого антикорупційного суду скарги на бездіяльність прокурора, що стало підставою для відкриття провадження у справі.
08.06.2021 засобами електронного зв`язку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до суду доповнення до заяви про відвід, зазначивши, що 31.05.2021 під час судового засідання слідчий суддя ОСОБА_5 вимагала від них подання заяви про залишення скарги без розгляду. Крім того, ОСОБА_5 є співучасником нового злочину проти них, діями якої до Комітету державної безпеки Республіки Білорусь попали копії їх звернень про злодіяння КДБ, що може потягнути за собою протиправний арешт КДБ РБ його дружини ОСОБА_4 , коли йому прийдеться поїхати до матері 1936 року народження у Світлогорський район Гомельської області Білорусії.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлений відвід підтримав, стверджував, що слідча суддя ОСОБА_5 не може приймати участь у розгляді його скарги, оскільки є упередженою та зацікавленою у результаті розгляду справи. Наполягав, що внаслідок протиправних дій слідчого судді ОСОБА_5 нею завдана майнова шкода, про стягнення якої пред`явлено позов, у тому числі, до Вищого антикорупційного суду, за яким відкрито провадження у Солом`янському районному суді міста Києва.

Інші учасники кримінального провадження у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, правом надання пояснень не скористалася.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та дослідивши матеріали заяви, суддя дійшов такого висновку.

Обставини, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, визначені ст. 75 КПК України, згідно якої, зокрема, слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України).
Згідно із ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суддя, враховуючи вимоги ч. 5 ст. 9 КПК України, звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Підходи щодо визначення упередженості та безсторонності з боку суддів викладено у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні в справі «Мироненко та Мартиненко проти України». У пунктах 66, 67, 69, 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ), за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).
Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).
Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).
У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).
У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 перебуває скарга ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 20.02.2021 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 09.02.2021. Розгляд скарги триває.

Встановлено, що заявники звернулися до Генерального прокурора із заявою від 05.05.2021 про вчинення працівниками Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , працівниками Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , заступником начальника ТУ ДБР, розташованого в м. Києві ОСОБА_10 , слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_11 та працівниками вказаного суду ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , слідчими суддями Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та керівником апарату вказаного суду ОСОБА_15 особливо тяжких корупційних злочинів, передбачених ст. 26-30, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368 КК України, що підтверджується копією заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 05.05.2021.
Тобто, звернення з заявою від 05.05.2021 про вчинення кримінального правопорушення, у тому числі, щодо слідчого судді ОСОБА_5 , здійснено до закінчення нею судового розгляду справи № 991/1280/21 за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Суддя звертає увагу, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб.
Рішенням Ради суддів України № 34 від 08.06.2017, з урахуванням внесених до нього змін, прийнятих рішенням Ради суддів України № 13 від 01.03.2019, роз`яснено, що подання учасником будь-якого судового провадження заяви про внесення відомостей до ЄРДР відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України.
З наведених вище підстав, намагання зробити це в конкретній справі шляхом подання заяви про злочин може вказувати на протиправне втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, що передбачають статті 126 та 129 Конституції України.
Разом з тим, доказів, що за заявою від 05.05.2021 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування до заяви про відвід не надано.
Щодо тверджень заявників про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 у зв`язку з притягненням її до майнової відповідальності, встановлено таке.

30.04.2021 до Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подано позовну заяву про визнання дій протиправними та стягнення коштів, одним із відповідачів у якому є Вищий антикорупційний суд, що підтверджується копією ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 06.05.2021 про направлення матеріалів справи до Київського апеляційного суду для вирішення питання про визначення територіальної підсудності (справа № 753/8830/21).
Заявниками до заяви про відвід надано копії першої та шостої сторінок вказаного вище позову, які не містять відомостей про обставини звернення з цим позовом, що позбавляє можливості перевірити відомості, зазначені у позові щодо слідчого судді ОСОБА_5 , та відповідно надати цьому оцінку в розрізі розгляду заяви про відвід.
Разом з цим, доказів того, що Солом`янським районним судом міста Києва відкрито провадження за вказаним позовом, матеріали заяви не містять.

Таким чином, доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про неможливість участі слідчого судді ОСОБА_5 у розгляді їх скарги з тих підстав, що ними ініційовано процес притягнення ОСОБА_5 до майнової і кримінальної відповідальності, за співучасть у знищенні їх заяви від 09.02.2021 про злочин, суддя вважає необгрунтованими та не свідчить про наявність підстав для відводу судді.
Щодо посилання заявників на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 вимагала від них подання заяви про залишення скарги без розгляду, як підставу для відводу, суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Аналізуючи вимоги статей 318-380 КПК України, з урахуванням специфіки розгляду скарг, поданих на досудовому провадженні, є підстави для висновку, що слідчий суддя під час розгляду скарг у судовому засіданні керує ходом судового засідання, зокрема, забезпечує здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи із судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність прокурора постановляються ухвали, передбачені ст. 307 КПК України.

Під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку, у тому числі, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви. (ст. 309 КПК України)
Тобто, незадоволення заявниками процесуальною поведінкою слідчого судді під час розгляду скарги можуть бути включені до апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, постановленої за наслідком розгляду скарги, та не є беззаперечною підставою для відводу.
Окрім цього, під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження доводи заявників щодо надання, у тому числі, слідчим суддею ОСОБА_5 до Комітету державної безпеки Республіки Білорусь копій звернень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про злодіяння вказаного органу, оскільки досліджені у судовому засіданні матеріали скарги не містять відомостей, які б пібтверджували ці обставини.

Отже, обставин, які б підтверджували наявність підстав за суб`єктивним чи об`єктивним критерієм сумніву в неупередженості та зацікавленості слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду справи № 991/1280/21, у судовому засіданні не встановлено.
Те, що заявники через суб`єктивні міркування сумніваються в об`єктивному розгляді скарги та прийнятті законного та обґрунтованого судового рішення, не свідчить про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 та не тягне за собою її усунення від розгляду скарги.
З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 не містить даних, які можуть свідчити про наявність підстав для відводу слідчого судді, визначених ст. 75 КПК України, тому підстави для задоволення заяви про відвід слідчого судді відсутні.
Керуючись ст. 2, 7, 75, 80, 81, 309, 372 КПК України, суддя

постановив:

Заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1