Справа 679/199/21
№ 1-кп/688/68/21
УХВАЛА
10 серпня 2021 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву представника потерпілого ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000151 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,

обох, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

встановив:

09 серпня 2021 року представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про забезпечення цивільного позову шляхом накладення арешту на житло та все майно, що належить обвинуваченим.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, вказав, що зважаючи на розмір позовних вимог, а також на реальне покарання у виді позбавлення волі в разі визнання винуватими обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, є реальні підстави вважати, що у випадку задоволення судом цивільного позову в цій частині рішення не буде виконано. Додатковою підставою вважати реальність невиконання можливого рішення про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинувачених, а також можливості вчинення ними дій, направлених на невиконання такого рішення шляхом відчуження належного їм майна є те, що останні за весь період досудового розслідування та судового розгляду не вчинили жодних дій на відшкодування завданої шкоди, а 17.06.2021р. обвинувачений ОСОБА_6 відчужив належну йому на праві приватної власності 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,9 кв.м., уклавши договір дарування з родичкою ОСОБА_9 .

Просив забезпечити цивільний позов шляхом накладення арешту на: 2/3 частини квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,9 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 та заборонити вчиняти будь-яким особам реєстраційні дії щодо 2/3 частини вказаного об`єкту нерухомого майна; на 2/4 частину квартири АДРЕСА_4 загальною площею 61,9 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 та заборонити вчиняти будь-яким особам реєстраційні дії щодо 2/4 частини вказаного об`єкту нерухомого майна. А також просив накласти арешт на все майно, яке належить обвинуваченим із забороною його відчуження.

Указане клопотання представника цивільного позивача розглядається без повідомлення обвинувачених та їх захисників, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України.

Прокурор та представник цивільного позивача у судове засідання не прибули, їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Тобто, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, при обранні заходів забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. Прийняття такого рішення доцільно і можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

У статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову та в пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами
Відповідно до п.п. 4-6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен, серед іншого, врахувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для обвинуваченого та третіх осіб.

Таким чином, гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову бути співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Судом встановлено, що заява про забезпечення позову містить обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.
Враховуючи те, що без забезпечення позову може бути утруднено виконання можливого рішення суду, та з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив реальні дії щодо розпорядження своїм єдиним житлом, суд дійшов висновку частково задовольнити заяву про забезпечення позову накласти арешт на 2/4 частини квартири АДРЕСА_4 загальною площею 61,9 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 та заборонити вчиняти будь-яким особам реєстраційні дії щодо 2/4 частини вказаного об`єкту нерухомого майна.

Підстав для накладення арешту на майно, яке не належить обвинуваченому ОСОБА_6 не має, як і не має підстав накладати арешт на майно, яке конкретно не визначене.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372 КПК України, ст.ст. 149-150 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву представника потерпілого ОСОБА_5 про забезпечення цивільного позову задовольнити частково.

Забезпечити позов потерпілого ОСОБА_8 Накласти арешт на 2/4 частини квартири АДРЕСА_4 загальною площею 61,9 кв.м., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_7 та заборонити вчиняти будь-яким особам реєстраційні дії щодо 2/4 частини вказаного об`єкту нерухомого майна.

У решті заяви відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3