Справа №443/1741/20
Провадження №1-кп/443/9/21
ВИРОК
іменем України

22 березня 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000301 від 06.08.2020) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Лівчиці Жидачівського району Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , працюючого вантажником у ТзОВ «Руш», з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 05.08.2020 близько 18 години 15 хвилин, в світлу пору доби, за сприятливих погодних умов, керуючи технічно справним мотоциклом марки «Musstang», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись асфальтованою ділянкою дороги по вул. Привокзальна в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області із швидкістю близько 40 км/год та перевозячи в якості пасажира ОСОБА_5 , наближаючись до перехрещення із другорядною дорогою вулицею 22-го Січня в смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, яка примикає ліворуч, всупереч вимогам Правил дорожнього руху, не урахував дорожньої обстановки, розпочав маневр обгону попутного транспортного засобу ліворуч, з виїздом на зустрічну смугу pyху, збільшуючи свою швидкість до 55 км/год, чим перевищив максимально дозволену швидкість, без жодних на те об`єктивних причини, здійснив виїзд за межі лівого краю проїзної частини дороги на гравійне покриття, де втратив контроль над керованим ним мотоциклом та допустив зіткнення з бетонною опорою, що призвело до пошкодження транспортного засобу і спричинення пасажирці ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння. Тим самим ОСОБА_3 в порушення правил безпеки дорожнього руху допустив злочинну самовпевненість, а саме: порушив вимоги пунктів 1.3., 1.5., 2.3. підпункти «б», «д», 11.3., 14.2. підпункти «а», «б», «в», «г», 14.6. підпункт «а» Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 286 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що він 05.08.2020 близько 18 години 15 хвилин рухався разом зі своєю матір`ю на мотоциклі марки «Musstang», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул.Привокзальна в смт. Гніздичів Жидачівського району. На перехресті він почав обгін фури, яка рухалася попереду, з лівої сторони не звернувши увагу на те, що фура почала маневр повороту ліворуч. З метою уникнення зіткнення з фурою він почав більше зміщуватися ліворуч, при цьому виїхав за межі дороги на гравійне покриття, де втратив контроль над мотоциклом і здійснив зіткнення з бетонною перешкодою. Внаслідок ДТП мати отримала ушкодження ноги (відкритий перелом).

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факт порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив з необережності кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Також, суд враховує думку потерпілої, яка немає до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального чи морального характеру та просить обрати йому найм`якшу міру покарання.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність встановлених судом обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, яке обвинувачений ОСОБА_3 вчинив вперше, особу обвинуваченого та його посткримінальну поведінку (щиро каяття, активне сприяння розкриттю злочину), яка є виключно позитивною та свідчить про усвідомлення ним негативності вчиненого суспільно небезпечного діяння і готовність нести кримінальну відповідальність, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе, на підставі статті 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1, 3 статті 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд враховує доводи прокурора, який просить не застосувати до обвинуваченого додаткове покарання, оскільки ОСОБА_3 не має права керування транспортними засобами, а також зважає на роз`яснення, викладені у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», та доходить переконання про відсутність обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Застосований захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна скасувати.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до частини 1, 3 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, а саме: транспортний засіб (мотоцикл) «Musstang», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 4 903 (чотири тисячі дев`ятсот три) грн 50 коп.

Скасувати застосований відповідно до ухвали слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області від 07.08.2020 (справа №443/978/20) захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна (транспортного засобу (мотоцикла) «Musstang», модель МТ125-8, реєстраційний номер НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1