ЄУН № 336/3078/20
пр. № 1-кп/336/248/2021
ВИРОК
Іменем України
30 липня 2021 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Старобогданівка Михайлівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , не одруженого, непрацюючого, раніше несудимого в силу ст. 89 КК України;

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18 травня 2020 року ОСОБА_7 приблизно об 03.00 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перелізши через паркан домоволодіння АДРЕСА_3 , пошкодивши вікно будинку, незаконно проник до будинку АДРЕСА_3 , звідки шляхом вільного доступу таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_9 майно, а саме роутер D-Link модель DSL-2500U в корпусі чорного кольору вартістю 200 гривень; роутер D-Link модель DSL-2540U в корпусі чорного кольору вартістю 150 гривень; роутер WiFi марки «Укртелеком» модель HGS32 в корпусі білого кольору вартістю 150 гривень; роутер TP-Link модель TL-WR840N в корпусі білого кольору вартістю 350 гривень; мобільний телефон Alcatel модель 890Dв корпусі помаранчевого кольору вартістю 306,67 гривень, мобільний телефон Nokia модель 6030 в копусі сірого кольору вартістю 200,67 гривень, а всього майно загальною вартістю 1356,33 гривень, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину визнав повністю, пояснивши, що на момент скоєння злочину мешкав у сусідньому будинку більше року та знав, що там ніхто постійно не живе. В ніч з 17 на 18 травня 2020 року він вжив 1,5 літри горілки та перебував у стані сильного алкогольного сп?яніння. Саме через це він вирішив перелізти через паркан до сусідського будинку, в якому, як йому було відомо, постійно ніхто не проживає. Перелізши через паркан, він пошкодив вікно та вліз до будинку, де у шафі знайшов роутери, потім у кімнатах знайшов телефони, а також узяв ковдру та подушку, після чого викрадене майно перекинув через паркан та пішов до будинку. В будинку він викрадене майно заховав під ліжко та заснув, а наступного дня приїхали працівники поліції та вилучили у нього викрадене майно.
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що будинок АДРЕСА_3 належить йому та сестрі на праві власності. У травні 2020 року в будинку ніхто не проживав, але в будинку знаходились належні потерпілому речі, роутери, телефони, тощо. В якийсь з днів йому зателефонували працівники поліції та повідомили, що до його будинку хтось проник. Під`їхавши до будинку, побачив розбите скло вікна та виламану стулку вікна, після чого перевірив що зникло з будинку.
Прокурором на підтвердження винуватості ОСОБА_10 також надані письмові докази, а також документи, що стосуються речових доказів, та характеризують особистість обвинуваченого.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.05.2020 року було оглянуто будинок АДРЕСА_3 , в ході огляду вилучено слід структури матеріалу з внутрішньої сторони вікна.
Зазначений огляд був проведений без ухвали слідчого судді та без дозволу власника домоволодіння, адже як зазначено у протоколі огляд проводився у присутності ОСОБА_11 , яка власником будинку не являється (відповідно до копії договору дарування від 06.09.2008 року жилий будинок належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_12 та ОСОБА_9 ).
Враховуючи вищевказане, суд визнає вказаний протокол огляду місця події недопустимим доказом.
В ході огляду місця події 19.05.2020 року, який проводився з дозволу ОСОБА_13 , в будинку АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме роутери та мобільні телефони (а.с. 80). Картка пам`яті з відеозаписом вказаної слідчої дії в паперовому конверті, наданому прокурором, була відсутня.
Ухвалою слідчого судді від 04.06.2020 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового будинку АДРЕСА_2 . 12.06.2020 року слідчим відповідно до протоколу огляду оглянуті чотири роутери та три мобільних телефони, вилучені під час обшуку будинку.
Відповідно до висновку товарознавчої експертизи від 12.06.2020 року ринкова вартість станом на 19.05.2020 року роутеру D-Link модель DSL-2500U в корпусі чорного кольору складає 200 гривень, роутеру D-Link модель DSL-2540U в корпусі чорного кольору складає 150 гривень, роутеру WiFi марки «Укртелеком» модель HGS32 в корпусі білого кольору складає 150 гривень, роутеру TP-Link модель TL-WR840N в корпусі білого кольору складає 350 гривень, мобільного телефону Alcatel модель 890D в корпусі помаранчевого кольору складає 306,67 гривень, мобільного телефону Nokia модель 6030 в копусі сірого кольору складає 200,67 гривень.

Судом не допитувались свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , оскільки сторони кримінального провадження відповідних клопотань не заявляли, тож суд не оцінює в якості доказів протоколи впізнання за фотознімками, адже фактично в протоколах відображені покази свідків, а не процедура впізнання особи.
Інших доказів учасниками провадження не надавалось, прокурор вважав, що досліджених судом доказів достатньо для встановлення обставин скоєння злочину та доведеності вини обвинуваченого, з чим погодились обвинувачений та захисник, а також потерпілий.

Обвинувачений зазначив, що повністю визнає себе винним у скоєнні злочину, обставини, які зазначені в обвинувальному акті, в повній мірі відповідають дійсності, вартість майна не оспорює, кваліфікація дій є вірною.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, враховуючи позицію обвинуваченого щодо повного визнання вини у скоєнні злочину, його докладні пояснення про обставини скоєння злочину, які узгоджуються з показаннями потерпілого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у скоєнні злочину знайшла своє підтвердження та доведена належними та допустимими доказами та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При дослідженні документів, які характеризують особистість ОСОБА_7 , судом встановлено, що обвинувачений раніше засуджувався за скоєння корисливого злочину, злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та злочину проти здоров`я, на момент розгляду справи судимості погашені.

ОСОБА_7 не перебуває на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради та в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» Запорізької обласної ради.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд вважає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено особистими поясненнями обвинуваченого в судовому засіданні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд не враховує щире каяття та сприяння розкриттю злочину з наступних міркувань.

Так, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що обвинувачений вчиняв активні дії, які б сприяли розкриттю злочину, фактично викрадене майно було знайдено працівниками поліції в будинку, де мешкав обвинувачений. При цьому ОСОБА_7 не вчиняв заходів для відшкодування потерпілому моральної шкоди або відшкодування матеріальних збитків, пов`язаних з пошкодження вікна будинку, що могло б бути ознакою щирого каяття.

При призначенні покарання суд враховує положення ст. 50 КК України, яка вказує, що метою покарання є кара, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та приймає до уваги те, що обвинувачений хоча і вважається таким, що не судимий, водночас раніше тричі засуджувався за скоєння кримінальних правопорушень, до нього двічі застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак, лише один раз ОСОБА_7 успішно відбув термін випробування.

Неодноразове притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, а рівно і фактичне відбування покарання в місцях позбавлення волі, не мало своїм наслідком усвідомлення ОСОБА_7 неприпустимості скоєння злочинів та необхідності неухильного дотримання вимог закону, не призвело до виправлення та зміни способу життя.

Так, ОСОБА_7 не має стійких соціальних зв`язків, жодного разу не був офіційно працевлаштований, джерело його існування невідоме.

Всі вищезазначені обставини у своїй сукупності не дають суду підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а отже і не вбачає підстав для застосування до нього звільнення від відбування покарання.

Цивільного позову в ході досудового розслідування та судового розгляду не заявлялось.

Судом також вирішується доля речових доказів.

Суд не вбачає підстав для стягнення з обвинуваченого витрат на проведення експертизи, адже експерт ОСОБА_15 не працює у державній установі, здійснює свою діяльність в іншій області, тож взагалі незрозумілі підстави доручення проведення експертизи саме цьому експерту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України, ст. ст. 185 ч.3 КК України,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 04.06.2020 року.

Речові докази:

роутер D-Linkмодель DSL-2500U в корпусі чорного кольору, роутер D-Linkмодель DSL-2540U в корпусі чорного кольору, роутер WiFi марки «Укртелеком» модель HGS32 в корпусі білого кольору, роутер TP-Link модель TL-WR840N в корпусі білого кольору, мобільний телефон Alcatel модель 890Dв корпусі помаранчевого кольору, мобільний телефон Nokia модель 6030 в копусі сірого кольору, які передані на зберігання до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_9 ;

мобільний телефон Sigma в корпусі чорного кольору, переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити ОСОБА_7 ;

карту пам`яті micro SD, долучену до матеріалів кримінальної справи, залишити в матеріалах кримінальної справи;

слід структури матеріалу, переданий на зберігання до Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1