Справа № 308/5759/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого в м. Львів - ОСОБА_3 від 16.04.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000119 від 31.03.2021 року,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з даною скаргою, яку мотивує тим, що 28.04.2021 року на адресу ОСОБА_2 поступив рекомендований лист № 754 з постановою про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні №0000119 від 31.03.2021 року, що винесена старшим слідчим П`ятого слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого в м. Львів - ОСОБА_3 від 16.04.2021 року.

З даною постановою заявник не погоджується, вважає, що та є передчасною, необґрунтованою та не містить підпису посадової особи яка її винесла, а тому підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, ОСОБА_2 просить суд скасувати постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого в м. Львів - ОСОБА_3 від 16.04.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000119 від 31.03.2021 року.

Дослідивши матеріали поданої ОСОБА_2 скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано ст.ст.303-308 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

Так, у частині 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9) виключено; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Таким чином КПК України чітко передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та відповідно які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

З поданої ОСОБА_2 скарги слідує, що заявником оскаржується постанова слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого в м. Львів від 16.04.2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим в кримінальному провадженні №0000119, тобто заявником подано скаргу, з дотриманням вимог передбачених ст. 303 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.
Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.
Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.
Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України). Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

При цьому, як слідує зі змісту поданої ОСОБА_2 скарги, останнім оскаржується постанова слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого у м. Львові по вул. Кривоноса, 6, та територіально відноситься до Личаківського районного суду міста м. Львів.
Згідно інформації, наявної у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, зареєстроване за адресою: 79008, м. Львів, вул. Кривоноса, 6, що поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.
З наведеного слідує, що розгляд поданої ОСОБА_2 скарги не відносить до юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду, а така повинна розглядатися слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, тобто Личаківським районним судом м. Львів.
Відповідно до п.2.ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо така не підлягає розгляду у цьому суді.
З огляду на викладене, здійснивши аналіз норм права та дослідивши зміст поданої ОСОБА_2 скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що подана ОСОБА_2 скарга, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.304 КПК України, підлягає поверненню заявнику, оскільки така не підлягає розгляду в Ужгородському міськрайонному суді.

Керуючись ст.ст. 303, 304,306 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого П`ятого слідчого відділу ДБР ТУ, розташованого в м. Львів - ОСОБА_3 від 16.04.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000119 від 31.03.2021 року повернути ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_2 його право на звернення з подібною скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1