Справа № 243/7422/20
Провадження № 1-кп/234/290/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч, Луганської області, громадянина України, не одруженого, дітей на утриманні не має, не працюючого, який не має місця реєстрації та місця проживання, раніше судимого:
- 19.01.2012 року Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;
- 16.02.2012 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений умовно-достроково 08.05.2015;
- 18.03.2016 Красноармійським міськрайонним судом Донецької області, за ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, звільнений умовно-достроково 15.06.2018, не відбутий строк 1 рік 2 місяці 5 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В середині березня 2020 року в денний час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , маючи не погашену і не зняту в установленому порядку судимість, разом з ОСОБА_5 , проходили поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , де у них виник спільний протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось на території вищевказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 спільно та узгоджено з ОСОБА_4 , в середині березня 2020 року, в денний час доби, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрили хвіртку та пройшли на територію домоволодіння, тим самим проникли до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , після чого через вхідні двері, які не були зачинені пройшли до будинку, тим самим проникли до житла.
Достовірно знаючи про наявність майна у потерпілого, скориставшись тим, що поблизу немає сторонніх осіб, які могли б перешкодити довести їх протиправний умисел до кінця, та тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи мету незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме:
-металеве корито, вартістю 95 грн.;
-металевий колосник від печі з нашаруванням іржі, вартістю 22 грн. 50 коп.;
-металеву каструлю чорного кольору, вартістю 42 грн. 50 коп.;
-металеву каструлю коричневого кольору, вартістю 42 грн. 50 коп.;
-металеву каструлю синього кольору, вартістю 40 грн. 00 коп.;
-металевий черпак білого кольору, вартістю 50 грн. 00 коп.;
-металеву кружку срібного кольору вартістю 45 грн. 00 коп.;
-металеву каструлю срібного кольору, вартістю 60 грн. 00 коп.;
-металеву кришку діаметром 22 см, вартістю 18 грн. 33 коп.;
-металеву кришку діаметром 15 см, вартістю 18 грн. 33 коп.;
-металевий чайник з кришкою зеленого кольору, вартістю 26 грн. 67 коп.
Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 460 гривень 83 копійки.
Крім того, 14.05.2020 року у вечірній час доби, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , маючи не погашену і не зняту в установленому порядку судимість, проходив біля АДРЕСА_2 та побачив у дворі будинку АДРЕСА_3 металеву дробину кустарного виробництва, де у нього виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного майна на території вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, у вищезазначений час ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, через отвір у огорожі домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом і метою, розуміючи, що посягає на чужу власність, переконавшись, що навколо не має сторонніх осіб, викрав металеву дробину кустарного виробництва, вартістю 333,33 грн.
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 333 гривні 33 копійки.
Також, в 10 числах серпня 2020 року, більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, приблизно о 22 год. 00 хв., ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_8 , розпивали спиртні напої на алеї Свободи, м. Слов`янська. У вказаний час, у вказаному місці, приблизно о 22 год. 00 хв., особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запропонував ОСОБА_4 скоїти крадіжку вуличних лавочок, які встановило КП «Благоустрій» на алеї, що розташована на вул. Свобода, біля будинку 34 та які перебувають на балансі КП «Благоустрій», на що ОСОБА_4 погодився, тим самим вступивши у попередню змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , будучи особою судимою за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, перебуваючи на алеї розташованої по вул. Свободи, м. Слов`янська, діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій та те, що посягає на чужу власність, права на яку вони не мають, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, взяли руками дві лавочки та по одній перетягли їх в напрямку приватного сектору, після чого з місця скоєння злочину втекли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, спричинивши КП «Благоустрій» матеріальну шкоду на суму 2023,82 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, які складаються з трьох епізодів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, які повністю відповідають обставинам справи, підтвердив в судовому засіданні такі фактичні обставини як час, місце та спосіб вчиненого, зокрема вказав, що в середині березня 2020 року, в денний час доби він разом з ОСОБА_5 , проходили поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , зайшли через хвіртку на його територію, після чого через відкриті вхідні двері пройшли до приміщення будинку та викрали металеві вироби.
Також пояснив, що в травні 2020 року, точний час не пам`ятає, він шляхом вільного доступу, через отвір в огорожі домоволодіння АДРЕСА_2 , викрав металеву дробину кустарного виробництва.
Крім того, ОСОБА_4 пояснив, що в серпні 2020 року, точний час не пам`ятає, він разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, скоїли крадіжку вуличних лавочок на алеї, що розташована на вул. Свобода, біля будинку 34, які по одній перетягли в напрямку приватного сектору.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та представник КП «Благоустрій» в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленими про час та дату судового розгляду, надали суду заяви про проведення судового розгляду у їх відсутності. Вказали, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України - суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оскільки ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, то у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснив, що в даному випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши у судовому засіданні фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також надані в судовому засіданні пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку, що події кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані: за епізодом в березні 2020 року - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчинене повторно - ч. 3 ст. 185 КК України; за епізодом 14.05.2020 року - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно - ч. 2 ст. 185 КК України; за епізодом в 10 числах серпня 2020 року - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб - ч. 2 ст. 185 КК України
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких (ч. 2 ст. 185 КК України) та тяжких злочинів (ч. 3 ст. 185 КК України), особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований та спроб влаштуватися на роботу не вчиняє, не має постійного місця мешкання, соціальні зв`язки відсутні, має не зняту на непогашену в установленому порядку судимість, досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб).
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка у відповідності до положень ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи сукупність всіх вищезазначених обставин, суд вважає доцільним та необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням правил ст. 70 КК України, оскільки, на думку суду інші види покарання передбачені за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме арешт та обмеження волі не зможуть в повній мірі забезпечити виправлення, перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
В ході досудового розслідування в кримінальному провадженні фахівцем Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України проведена судова товарознавча експертиза № 6930, вартість якої становить 1634 грн. 40 коп.; судова товарознавча експертиза № 3870, вартість якої становить 1634 грн. 40 коп. та судова товарознавча експертиза № 3068-3078, вартість якої становить 2615 грн. 04 коп. Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, на підставі ст. 118 КПК України, включаються судом у процесуальні витрати і підлягають лише частковому стягненню з обвинуваченого у кримінальних провадженнях № 0000696 від 04.04.2020 року та № 0001662 від 10.09.2020 року згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Згідно роз`яснень п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.
Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за:
- ч. 2 ст. 185 КК України - у виді 2 років позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 для виконання вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи № 6930 в сумі 817 грн. 20 коп., судової товарознавчої експертизи № 3870 в сумі 1634 грн. 40 коп. та судової товарознавчої експертизи № 3068-3078 у сумі 1307 грн. 52 коп.
Речові докази: металеве корито, металевий колосник від печі з нашаруванням іржі, металеву каструлю чорного кольору, металеву каструлю коричневого кольору, металеву каструлю синього кольору, металевий черпак білого кольору, металеву кружку срібного кольору, металеву каструлю срібного кольору, металеву кришку діаметром 22 см, металеву кришку діаметром 15 см, металевий чайник з кришкою зеленого кольору; три фрагменти металевої дробини; дві лавочки, які знаходяться відповідно до зберігальних розписок у потерпілих, після набуття вироку законної сили залишити в користуванні власників.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складено та підписано у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області