Справа № 953/8534/21
н/п 1-кс/953/4540/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 07.01.2021 р., -

ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з автомобіля марки «Mercedes-Benz W124», д.н.з. НОМЕР_1 , 1993 року випуску, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 27.06.2006 р., накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 від 29.01.2021 р. у справі № 953/334/21.
В обґрунтування скарги зазначає, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно майна, на яке було накладено арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту такого майна. Відносно ОСОБА_2 кримінальне провадження органом досудового слідства не здійснюється та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених КК України. Заявник ОСОБА_2 також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Враховуючи, що майно, на яке накладено арешт, не визнано по кримінальній справі речовим доказом, заявник вважає, що на сьогодні відсутня потреба в перебуванні майна під арештом і останній підлягає скасуванню.

Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 надав заперечення на клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , в якому просив розглядати клопотання за його відсутності, в задоволенні скасування арешту майна просив відмовити, обґрунтовуючи тим, що в провадженні сектору дізнання Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000028 від 07.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України. Так, 06.01.2021 до Київського Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102», про те, що 06.01.2021 о 19:05 за адресою: м. Харків, вул. Люсинська, 37, виявлено автомобіль «Mercedes-Benz W124», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками підробки WIN коду.

В ході огляду місця події, проведеним дізнавачем - інспектором СД Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Люсинська, буд. 37, виявлено та вилучено у ОСОБА_2 транспортний засіб «Mercedes-Benz W124», д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузову НОМЕР_3 , тип транспортного засобу - легковий седан та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого 27.06.2006 МРЕВ м. Харків ДАІ ГУ УМВС України на ім`я ОСОБА_6 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 січня 2021 року на вилучене майно накладено арешт. Крім того, ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.03.2021 апеляційну скаргу користувача майна на ухвалу Київського районного суду м. Харкова про арешт майна залишено без задоволення.

На даний час у кримінальному провадженні триває проведення судової трасологічної експертизи.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши документи та оцінивши докази за клопотанням про скасування арешту майна, приходить до наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що в провадженні сектору дізнання Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000028 від 07.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.01.2021 року у справі № 953/334/21 (н/п 1-кс/953/591/21), за клопотанням прокурора накладено арешт на майно, накладено арешт на майно, виявлене та вилучене під час огляду місця події 06.01.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , а саме на: автомобіль марки «Mercedes-Benz W124», сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , із номером кузову НОМЕР_3 1993 року випуску; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого 27.06.2006 МРЕВ м. Харків ДАІ ГУ УМВС України на ім`я ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання арештованого майна визначено майданчик Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.03.2021 року апеляційну скаргу користувача майна ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді від 29.01.2021 року у справі № 953/334/21 (н/п 1-кс/953/591/21) про накладення арешту на майно залишено без задоволення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, власник або володілець майна під час розгляду клопотання про скасування арешту майна повинен довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як зазначено в ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що вказаний транспортний засіб має ознаки речових доказів, оскільки він може містити на собі сліди скоєння кримінального правопорушення або інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для даного кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування в тому числі для проведення експертних досліджень. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії", при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" , рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Крім того, як вбачається з заперечення прокурора, станом на сьогоднішній день у кримінальному провадженні № 0000028 від 07.01.2021 р. триває проведення судової трасо логічної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна на теперішній час задоволенню не підлягає.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000028 від 07.01.2021 р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1