Справа № 296/1800/21
Вирок
Іменем України

25 травня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження №0000130 від 08.02.2021 р. по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця Новоград - Волинського району Житомирської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого експедитором ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрований за адресою в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07.02.2021 року близько 02 год 40 хв ОСОБА_6 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт з дружиною ОСОБА_5 . В ході даного конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_5 та наніс декілька ударів кулаками обох рук по обличчю останньої.

Таким чином, внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 умисно заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Від дачі показів відмовився, погодившись надати уточнюючі відповіді на запитання. Пояснив, що 07.02.2021р. близько 02 год 40 хв між ним та дружиною, ОСОБА_5 , за місцем їх проживання стався конфлікт, в ході якого він заподіяв їй тілесні ушкодження, механізм нанесення яких зазначено в обвинувальному акті. Від його ударів на обличчі у потерпілої був синець. У вчиненому розкаюється, зазначив про недопустимість в подальшому вчинення ним подібних дій. На даний час проживають разом, на момент події 07.02.2021р. був в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений є її чоловіком. 07.02.2021р. знаходилась вдома, вночі повернувся додому обвинувачений, був в стані алкогольного сп`яніння, йому не сподобалось те, що вона довго відкривала двері квартири. З даного приводу між ними стався словесний конфлікт, в ході чого обвинувачений почав бити її по обличчю кулаками. Вона втекла до подруги, де знаходилась до ранку наступного дня. Від ударів по обличчю в неї був синець під оком. Обвинувачений відшкодував їй шкоду, заплативши за лікування. Будь яких претензій до нього не має, не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, пробачила його за скоєне.

Суд, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Обвинуваченому, потерпілій роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не заперечували всі учасники судового провадження, погодившись на дослідження лише даних, що характеризують особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення (проступку), і ці умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Так, обтяжуючою покарання обвинуваченого обставиною є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя. В якості пом`якшуючих обставин суд визнає щире каяття.

Крім того, суд також враховує і те, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вперше вчинив кримінальний проступок, у вчиненому розкаюється, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, працює, інвалідності не має, із врахуванням думки прокурора, потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, суд призначає покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Процесуальні витрати, речові докази по справі відсутні. Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 369, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів, починаючи з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, направити потерпілій.

Головуючий суддя ОСОБА_1