Справа № 755/4987/20 Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2653/2021 Доповідач у суді 2-ї інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 122 КК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі :
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисникана вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, неодруженого, учасника ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС ІІ категорії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винуватим у у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 10.03.2020 року приблизно о 21 год. 25 хв. перебував за місцем роботи у приміщенні роздягальні магазину «АТБ» розташованому за адресою: м. Київ, вул. Русанівська Набережна, 18, до якої також зайшов потерпілий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що також працює у даному магазині молодшим приймальником товару. Побачивши ОСОБА_7 , який вже був переодягнений, потерпілий зробив йому зауваження, так як робоча зміна закінчувалась тільки о 22:00 годині. Внаслідок цього, в зв`язку із неприязними відносинами між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 .
ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , почав наносити численні удари кулаком правої руки в область обличчя потерпілого, потім збивши його з ніг, почав душити потерпілого. В результаті криків потерпілого до приміщення роздягальні забігли співробітники магазину та відтягнули ОСОБА_7 від ОСОБА_9 , чим не дозволили продовжити йому чинити насильницькі дій щодо потерпілого. Після цього ОСОБА_7 пішов з місця події у невідомому напрямку.
Згідно висновку експерта №042-1353-2020 від 20.03.2020 року у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при проведенні судово-медичної експертизи та при вивченні медичної документації на його ім`я виявлені наступні тілесні ушкодження:
- закрита травма лівої кисті: косий перелом діафізу 5-ї п`ястної кістки без зміщення уламків.
Вказані тілесні ушкодження відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, відповідно п.п.4.6. та 2.2.1./в «Правил».
Морфологічні властивості виявлених тілесних ушкоджень, а також дані, медичної документації, дозволяють вважати спроможними термін їх утворення 10.03.2020 року.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вирок суду першої інстанції просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України і виправдати його.
Вказує, що судом першої інстанції судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 було проведено неповно, внаслідок чого висновки викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що судом без законних підстав відхилено клопотання сторони захисту про визнання доказів у кримінальному провадженні неналежними та недопустимими, натомість, на думку сторони захисту, всі докази надані стороною обвинувачення отримані з порушенням вимог КПК України, у зв`язку з чим мають бути визнані неналежними та недопустимими, та є такими що жодним чином не підтверджують вину ОСОБА_7 .

Вислухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечує проти її задоволення та вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність висунутого обвинувачення, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає обгрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються зібраними, перевіреними та належно оціненими судом першої інстанції доказами.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку, судовий розгляд проведено з дотриманням норм кримінального процесуального закону. Суд першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України дав оцінку усім зібраним у справі доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.
Так, ОСОБА_7 свою свою вину у вчиненні злочину не визнав та пояснив, що працював в ТОВ «АТБ МАРКЕТ». Він 10 березня 2020 року прийшов на роботу в продуктовий магазин «АТБ» та після робочого дня, близько 22.00 години збирався йти додому, проте до роздягальні зайшов потерпілий ОСОБА_9 та почав чіплятися до нього. Вказав, що він захищався від потерпілого ОСОБА_10 . Пояснив, що на відео з камери спостереження з магазину видно, що між ними була боротьба, потерпілий молодший від нього за віком. Травматичних ударів він потерпілому не спричиняв. Відео з камери спостереження повністю відповідає подіям, які відбулись. Під час тих подій він не роздивлявся, що у потерпілого було в руках, проте вже на відео побачив в руках потерпілого ніж. Потерпілий перший почав наносити удари та торкнувся своєю рукою його обличчя. Вперше коли потерпілий намагався доторкнутися його обличчя він відхилився, проте потерпілий знову намагався доторкнутися до його обличчя, тоді він відбив його руку. Він відбив лівою рукою його руку, правою рукою намагався збити його з ніг ударом в щелепу. Наніс один удар кулаком в щелепу з лівого боку, потім почалась боротьба. Вони хватали один одного за одяг. Будучи на підлозі потерпілий кричав йому, він знаходився зверху потерпілого, який лежав на спині, утримуючи його вагою тіла та тримав його однією рукою за волосся, другою за горло. Руки потерпілого в цей час були вільні та він намагався щось дістати. Коли потерпілий заспокоївся він продовжував його тримати і тоді підійшли свідки, які розтягнули їх. ОСОБА_10 після цього встав, в правій руці у нього був канцелярський ніж. Візуальних тілесних ушкоджень у нього не було. Перелому у потерпілого не могло бути. Після цього він одягнувся та пішов додому.
Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину повністю доводиться зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 пояснив, що 10.03.2020 приблизно о 21 год. 20 хв. він зайшов до роздягальні, там в цей час переодягався ОСОБА_7 , він зробив йому зауваження, оскільки робочий час закінчується о 22.00 годині на що ОСОБА_7 відповів нецензурною лайкою. Він протягнув руку до ОСОБА_11 , сказавши «Що мама жде», розвернувся і хотів відходити, і ОСОБА_11 напав на нього, нанісши удар в ліву щоку правою рукою. Було чотири удари в різні місця. Він почав захищатися, прикривати обличчя від ударів, ОСОБА_11 збив його з ніг, поваливши на підлогу, наносив удари в голову. Потім почав душити, тягнути за волосся, згодом знов почав наносити удари в обличчя та голову. Удари наносились кулаками. Коли він лежав на підлозі ОСОБА_11 своїм тілом притиснув його та утримував. Він почав кричати, кликати на допомогу. Розборонили їх працівники магазину, які кричали ОСОБА_11 , щоб він зупинився на що він відповідав їм нецензурною лайкою.
Свідок ОСОБА_12 пояснила в суді першої інстанції, що вона працює управляючою в «АТБ маркет». 10.03.2020 рокуо 21.20 годині в операторській почула крики чоловіків, які були в роздягальні магазину. Між операторською та роздягальнею приблизно 5-6 метрів. Вона негайно із співробітниками побігли до роздягальні. Першою прибігла ОСОБА_13 , потім ОСОБА_14 , а потім прибігла вона. В роздягальні побачила ОСОБА_11 , який погрожував управляючій, що її вб`є, також там був ОСОБА_10 , який задихався, оскільки його душив ОСОБА_11 . Коли вона прибігла, ОСОБА_10 ще знаходився на підлозі, проте вже підводився. ОСОБА_11 спілкувався з управляючою та погрожував їй нецензурною лайкою. На ОСОБА_10 були видимі тілесні ушкодження, гематома на руці та щось червоне на обличчі. Ще потерпілий казав, що в нього сильно болить рука і напевно вона зламана. Ножа у потерпілого ОСОБА_9 вона не бачила, як і самої бійки. Вказала про наявність відеозапису з камери відеоспостереження. Охарактеризувала ОСОБА_7 як особу яку легко вивести з рівноваги, він легко втрачає контроль над собою.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона працює керуючою магазином «АТБ маркет», з потерпілим та обвинуваченим перебуває в службових відносинах. 10.03.2020 року близько 21 години з чоловічої роздягальні почули крики.Прибігши бачила, що ОСОБА_10 лежав на підлозі та задихався, він хрипів. На ньому сидів ОСОБА_11 . Вона почала відтягувати ОСОБА_11 від ОСОБА_10 . Тоді підбігла ОСОБА_14 та почала допомагати. При бійці вони присутніми не були, лише розбороняли. Коли ОСОБА_11 піднявся, поводив себе не адекватно, почав погрожувати, виражатись нецензурною лайкою, казав, що вдарить, але побачив охорону. Вони відвели ОСОБА_10 щоб викликати швидку допомогу та поліцію. У ОСОБА_10 боліла рука, яка розпухала. Вони дали йому холодне для руки, також давали йому заспокійливе. В нього також було щось на обличчі та щось із зубом.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що 10.03.2020 року близько 21 години перебувала в операторській магазину «АТБ маркет». Саму бійку між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не бачила, почули звуки з роздягальні. В роздягальні побачила ОСОБА_10 , який лежав на підлозі та на ньому сидів ОСОБА_11 , який його душив. Вони їх розбороняли, вона відривала руки ОСОБА_11 від шиї ОСОБА_10 . На обличчі ОСОБА_10 була кров, також він скаржився, що в нього вибитий зуб. Після цього вона пішла займатися своєю роботою. Пояснила, що з ОСОБА_11 працювати було важко, він був конфліктний.
Свідок ОСОБА_17 пояснив, що потерпілого та обвинуваченого знає, відносини службові. 10.03.2020 року о 21.25 годині перебував на рампі де відбувається вигрузка товару та йому повідомили про бійку. З камери відеоспостереження магазину бачив як ОСОБА_10 прикладали лід до руки. У потерпілого був синець на обличчі та він скаржився що в нього зламана рука та вибитий зуб. Він викликав швидку допомогу та поліцію, потерпілого було госпіталізовано. В присутності працівників поліції було переглянуто відео з камери спостереження. Пояснив, що із перегляду відео зробив висновок, що в роздягальні була словесна перепалка та потім бійка між обвинуваченим та потерпілим. ОСОБА_11 наносив удари ОСОБА_10 . Після конфлікту бачив також і ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень на ньому не було.

Колегія суддів вважає, покази потерпілого та свідків несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, та які у сукупності з дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, які докладно наведені у вироку суду свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Також вина обвинуваченого підтверджується дослідженим судом першої інстанції письмовими доказами, які прямо та опосередковано підтверджують його причетність до вчинення інкримінованого злочину, а саме: протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_9 із долученим до нього відеозаписом; висновком експерта №042/1-353-2020 від 20.03.2020 року; протоколом перегляду відеозапису від 27.03.2020 року;довідкою №1569 від 10.03.2020 року, виданої Міською клінічною лікарнею швидкої медичної допомоги м. Києва.
Доводи апеляційної скарги захисника про визнання недопустимим доказом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , єбезпідставними, оскільки даний слідчий експеримент проведено у відповідності до вимог ст.ст. 223, 240 КПК України, будь яких порушень під час проведення слідчого експерименту ні місцевим ні апеляційним судамине встановлено.

Вказівки в апеляційній скарзі захисника на те, що висновок експерта №042/1-353-2020 від 20.03.2020 року жодним чином не підтверджує, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_18 утворилися внаслідок будь-яких дій ОСОБА_7 , спростовуються зазначеним висновком, в якому зазначено, що Виявлене у ОСОБА_9 тілесне ушкодження могло утворитися при обставинах, на які вказує при проведенні слідчого експерименту 16.03.2020 року за його участі (а.с. 45-48).
Крім того, під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження не встановлено достатніх даних вважати висновок судовомедичної експертизи №042/1-353-2020 недопустимим і неналежним доказом, на що вказує апелянт, оскільки судово-медична експертиза проведена у порядку, визначеному ст.ст. 242, 243 КПК України, а висновок експертизи складений з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 101, 102 КПК України, містить в собі докладні описи проведених досліджень, зроблений за їх результатом висновок, та обгрунтовані відповіді на поставлені запитання, які грунтуються на відомостях, які сприймалися експертом безпосередньо, та які стали відомі під час дослідження матеріалів.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що досудовим слідством і судом однобічно й неповно досліджено обставини справи, що докази у справі зібрані і дослідженні з порушенням вимог кримінально-процесуального закону, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Посилання апеляційної скарги на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи при розгляді даного провадження в суді першої інстанції, колегія суддів вважає безпідставними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги за яких захисник просив скасувати вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданої апеляційної скарги і не знаходить підстав для скасування або зміни вироку, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України - без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: