Справа № 676/1885/21
Провадження № 1-кс/676/515/21
УХВАЛА
31 березня 2021 року м. Кам`янець-Подільський
Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про арешт на металобрухт, який добровільно видала ОСОБА_3 та належить потерпілому ОСОБА_4 , пару взуття, яке належить ОСОБА_3 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що в період часу з квітня 2020 року по 28.03.2021 року невстановлена особа шляхом пошкодження вікна, проникла до будинку АДРЕСА_1 , звідки умисно таємно з корисливих мотивів викрала металеві поручні до ліжка, металеві дверцята до печі, чим самим завдавши матеріальних збитків ОСОБА_4 на загальну суму 2000 грн.
В ході досудового розслідування ОСОБА_3 було добровільно видано: металобрухт який остання викрала за вищевказаною адресою. Крім того, ОСОБА_3 добровільно видала пару взуття в яке була взута на момент вчинення злочину.
Вказане майно було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
У судове засідання слідчий, власники (користувачі) майна не з`явились, подали до суду заяви в яких просили провести розгляд клопотання у їх відсутності.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Приписами ч.1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, про наявність підстав вважати, що вказані речі на які сторона обвинувачення хоче накласти арешт, є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ у вказаному кримінальному провадженні. Крім того, вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а тому застосування стороною обвинувачення заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна на даному етапі досудового розслідування зазначеного кримінального провадження є доцільним та обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -
Клопотання слідчого СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна задоволити.
Накласти арешт на металобрухт, який належить потерпілому ОСОБА_4 , пару взуття, яке належить ОСОБА_3 .
Копію ухвали вручити слідчому та власникам майна.
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня проголошення безпосередньо до апеляційного суду.

Слідчий суддя