ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1 ,
Суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
обвинуваченоїОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2021 року по кримінальному провадженню № 0000266 від 06 серпня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 297, ч.1 ст. 383 та ч.1 ст. 384 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка с. Снячів, Сторожинецького району, Чернівецької області, мешканець АДРЕСА_1 , з вищою освітою, пенсіонерка, вдова, раніше не судима,
засуджена за ч.3 ст.297 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі,
за ч.1 ст.383 КК України на 2 (двох) років обмеження волі,
за ч.1 ст.384 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

Головуючий у І інст. ОСОБА_9 , єдиний унікальний номер № 715/145/21. Суддя-доповідач ОСОБА_1 , провадження у апеляційному суді № 11-кп/822/311/21 Категорія: ч.3 ст. 297, ч.1 ст. 383 та ч.1 ст. 384 КК України .

На підставі ч.1, ч.3 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточна міра покарання ОСОБА_6 призначена п`ять років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України, ОСОБА_6 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку в три роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
Зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази сейф пакет №INZ2049144 в якому упаковано мобільний телефон марки «Samsung S3 mini», IMEI: НОМЕР_1 , одяг, зубну щітку та гребінець який знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Глибоцького ВП повернути власнику, або іншій уповноваженій особі.
Речовий доказ автомобіль марки «ВАЗ-2109» державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 повернути власнику.
Речовий доказ амбулаторну книгу ОСОБА_10 , що знаходиться на зберіганні у Глибоцькій ЦРЛ залишити уповноваженому органу.
Речові докази паперовий конверт в якому упаковано зразки ґрунту з місця виявлення тіла ОСОБА_10 , сейф пакет №699895 в якому упаковано один заступ, одяг трупа ОСОБА_10 (кофту сірого кольору, спортивні штани синього кольору з трьома білими смугами, труси синього кольору, шкарпетки), що знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Глибоцького ВП знищити.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково, стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 за завдану злочином моральну шкоду 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.
Згідно з вироком, ОСОБА_6 , визнана винною в тому, що в ніч на 03.08.2020 року у будинку АДРЕСА_1 настала смерть ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 у присутності його дружини ОСОБА_6 . Після цього, обвинувачена ОСОБА_6 не маючи наміру на поховання трупа її померлого чоловіка у порядку визначеному Законом України «Про поховання та похоронну справу», а маючи намір приховати факт його смерті, не повідомляючи нікому з близьких родичів ОСОБА_10 про цей факт та не інформуючи про нього органи державної влади і органи місцевого самоврядування в тому числі і правоохоронні органи, прийняла рішення самостійно таємно поховати труп свого чоловіка ОСОБА_10 у невідведеному для поховання місці і таким чином приховати даний факт.
Так, ОСОБА_6 в ніч на 04.08.2020 року, порушуючи моральні норми і принципи суспільства та релігійні традиції щодо поховання тіл померлих осіб, при цьому демонструючи негативне ставлення до них, а також порушуючи ст.1 Закону України «Про поховання та похоронну справу», якою передбачене забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого, за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, винесли його труп з будинку де настала смерть та демонструючи своє негативне ставлення до суспільних принципів, які панують у сфері поховання людей, образливо ставлячись та грубо знущаючись на трупом ОСОБА_10 , завантажили його у багажне відділення автомобіля марки «ВАЗ- 2109» державний номерний знак НОМЕР_2 та відвезли до лісового масиву в межах адміністративної території с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, де викопали яму глибиною біля 1 метра, після чого витягнули труп ОСОБА_10 з багажного відділення вказаного автомобіля та кинули його у викопану яму обличчям донизу, після чого засипали землею.
У подальшому, 05.08.2020 року ОСОБА_6 прибула до Глибоцького відділення поліції Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: Чернівецька область смт. Глибока вул. 10-ї річниці Незалежності України, 9, достовірно знаючи що її чоловік ОСОБА_10 в ніч на ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і що його тіло поховане у лісовому масиві в межах адміністративної території с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, заявила, що її чоловік ОСОБА_10 вранці 03.08.2020 року пішов з дому та не повернувся і зник безвісти. При цьому, відповідно до протоколу прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 05.08.2020 року, вона була попереджена про настання кримінальної відповідальності у відповідності до ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про злочин.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_6 від 05.08.2020 року про безвісне зникнення 03.08.2020 року її чоловіка ОСОБА_10 , слідчим у відповідності до ст.214 КПК України, відомості про безвісне зникнення ОСОБА_10 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відповідно розпочате досудове розслідування по факту умисного вбивства ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
12.10.2020 року у приміщенні Глибоцького відділення поліції Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: Чернівецька область смт. Глибока вул. 10-ї річниці Незалежності України, 9, ОСОБА_6 під час проведення у відповідності до ст.ст.55, 56, 95, 104, 106, 223, 224 КПК України слідчим її допиту в якості потерпілої у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000266, розпочатому 06.08.2020 року по факту умисного вбивства ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази у відповідності до ст.384 КК України, надала слідчому завідомо неправдиві покази.
Зокрема, ОСОБА_6 , знаючи що її чоловік ОСОБА_10 в ніч на ІНФОРМАЦІЯ_3 помер і що його тіло поховане у лісовому масиві в межах адміністративної території с. Турятка Глибоцького району Чернівецької області, під час допиту її в якості потерпілої, умисно надала слідчому завідомо неправдиві покази та відповідно зазначила, що її чоловік ОСОБА_10 вранці 03.08.2020 року пішов з дому, а саме з будинку АДРЕСА_1 , додому не повернувся, зник безвісти і де він перебуває їй невідомо. Проведення зазначеного допиту ОСОБА_6 в якості потерпілої зафіксовано слідчим протоколом допиту потерпілої.
В апеляційній скарзі з внесеними до неї змінами прокурор Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 скасувати і ухвалити новий у зв`язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність посилаючись на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 61 КК України призначив ОСОБА_6 за ч.1 ст. 384 КК України, яка досягла пенсійного віку покарання у виді обмеження волі, тому їй необхідно призначити покарання за ст. 384 ч.1 КК України у виді два місяці арешту.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад злочину передбачений ст. 383 ч.1 КК Ук5раїни, тому вирок в цій частині необхідно скасувати і кримінальне провадження закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченої ОСОБА_6 про залишення вироку суду без змін, та її захисника ОСОБА_7 про відсутність в її діях складу кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 383 ч.1, 384 ч.1 КК України, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у нарузі над тілом померлого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за обставин зазначених у вироку, повністю встановлена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Водночас, правильно встановивши фактичні обставини повідомлення ОСОБА_6 05.08.2020 року Глибоцького відділення поліції Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про безвісне зникнення її чоловіка ОСОБА_10 та дачі нею показів в якості потерпілої в ході судового розслідування у кримінальному провадженні №№0000266, розпочатого 06.08.2020 року по факту умисного вбивства ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 383 ч.1, 384 ч.1 КК України.

Так, диспозиція ст. 383 ч.1 КК України передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу дізнання про вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_6 повідомила органам поліції про те, що її чоловік ОСОБА_10 03.08.2020 року пішов з дому і не повернувся на підставі чого в ЄРДР було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 115 ч.1 КК України провадження по якому було 10 грудня 2020 року закрито на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (Т.1 а.с. № 175).

Таким чином, ОСОБА_6 не повідомляла органи поліції про вчинення кримінального правопорушення, тому вона незаконно засуджена за ст. 383 ч.1 КК України.

Що стосується ст. 384 ч.1 КК України то вона передбачає кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази потерпілого надані органу, що здійснює досудове розслідування.

У ст. 18 КПК України зазначено:

1. Жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

2. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.

3. Жодна особа не може бути примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні її близькими родичами чи членами її сім`ї кримінального правопорушення.

З показів ОСОБА_6 від 12.10.2020 року (т.1 а.с. № 84-87 ), які поставлені їй у вину, як завідомо неправдиві надані в якості потерпілої, видно, що вони стосувались зникнення її чоловіка ОСОБА_10 і могли бути підставою для підозри у вчиненні злочину передбаченого ст. 297 ч.3 КК України, тому не утворюють складу злочину передбаченого ст. ст. 384 ч. 1 КК України.

Про те, що ОСОБА_6 була помилково визнана потерпілою за ст. 115 ч. 1 КК України свідчить і те, що кримінальне правопорушення за цим законом закрито на підставі п. 2 ч. 1 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення і вона засуджена, як обвинувачена за ст. 297 ч.3 КК України.

У зв`язку з цим, вирок щодо ОСОБА_6 в частині засудження за ст. 384 ч. 1 КК України теж підлягає скасуванню у зв`язку з наявністю підстав для закриття кримінального провадження.

Згідно з ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора в частині невірного призначення покарання за ст. 384 ч. 1 КК України немає.

На думку апеляційного суду призначене ОСОБА_6 покарання, явно не відповідає тяжкості скоєного нею злочину та її особі.

У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК), а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

З кримінального провадження видно, що ОСОБА_6 повністю визнала свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаялась у його скоєнні, сприяла розкриттю злочину повідомивши працівникам поліції про обставини його вчинення.

У зв`язку з цим, апеляційний суд, беручи до уваги зменшення обсягу обвинувачення, і з урахуванням даних про її особу, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується і досягла пенсійного віку, вважає за можливе призначити їй покарання передбачене найнижчою межею санкції встановленою ст. 297 ч.3 КК України передбаченої для позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 408,412, 413,414, 417, 418, КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу, прокурора Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_8 , задовольнити частково.
Вирок Глибоцького районного суду Чернівецької області від 15 червня 2021 року щодо ОСОБА_6 в частині засудження за ч.1 ст. 383 та ч.1 ст. 384 КК України та призначення покарання за сукупністю злочинів скасувати і провадження в цій частині закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання за ст. 297 ч.3 КК України, визначивши його у виді чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решту частині вирок залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1

Судді:[підпис]ОСОБА_3

[підпис]ОСОБА_2

Копія, згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького апеляційного суду ______________

ОСОБА_12 (підпис)