Справа №521/5348/17
Провадження 1-кп/521/101/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з секретарями - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_8
представників потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
обвинуваченого ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 20.02.2017 року відносно:
ОСОБА_12 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новий Стародуб, Петрівського району, Кропивницької (Кіровоградської) області, громадянина України, з неповною середньою освітою (9 класів), неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 21.12.2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 20.08.2014 року умовно-достроково на невідбутий строк на 1 рік 1 місяць;
- 10.12.2019 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
15 лютого 2017 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, та переслідуючи ціль незаконного збагачення, шляхом використання раніше викраденого ключа, проник до вищевказаного будинку через вхідні двері, та будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, таємно викрав майно що належить ОСОБА_8 , а саме :

-ноутбук марки «HP Pavilion 15-е083sr» (EAQ91EA), вартістю 4676 гривень,

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Yong Duos GT-S6102SKARTL», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , вартістю 600 гривень,

-лазерну комп`ютерну мишу марки «Logitech моделі М175», с/н 1523LZBRP58, чорного кольору, вартістю 200 гривень,

-цифровий фотоапарат марки «Nikon Coolpix S3000», чорного кольору, вартістю 1358 гривень,

-електричний дріт ПВС, довжиною 100 метрів, вартістю 4 223 гривні,

-грошові кошти в сумі 5 900 гривень та 3 000 доларів США, що в грошовому еквіваленті по курсу НБУ станом на 15.02.2017 року дорівнює 81 690 гривень.

Після цього, ОСОБА_12 разом із викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 98 647 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та показав, що потерпіла є сестрою його цивільної дружини та він дійсно при зазначених обставинах скоїв крадіжку грошових коштів та майна з будинку потерпілої, вартість та кількість не оскаржує. Заявлений потерпілою цивільний позов визнав та зазначив, що усе викрадене майно, за виключенням електричного дроту, який він продав, а вилучені гроші витратив на власний розсуд, було повернуто потерпілій. А також було частково відшкодовано суму викрадених грошових коштів. У вчиненому розкаявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками кримінального провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів кримінального провадження, що стосуються цивільного позову та характеризують особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_12 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Вина обвинуваченого повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин та щирим каяттям у вчиненому.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_12 за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 є рецидив злочину.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, стан здоров`я, те, що особа осудна, працездатна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, повне визнання вини в інкримінованому йому злочині, часткове повернення викраденого майна та добровільне часткове відшкодування потерпілій ОСОБА_8 завданої матеріальної шкоди.
На підставі викладеного, враховуючи в сукупності обставини кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_12 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. 69, ст. 75 КК України суд не знаходить.
Обвинувачений ОСОБА_12 засуджений та в даний час реально відбуває покарання за вироком Малиновськогорайонного суду м. Одеси від 10.12.2019 року за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі, у зв`язку із чим, покарання обвинуваченому ОСОБА_12 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки після постановлення зазначеного вироку встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.
Оскільки покарання обвинуваченому ОСОБА_12 слід призначити за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати у строк призначеного покарання частину відбутого покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2019 року.

Вирішуючи долю заявленого цивільного позову потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_12 , суд прийшов до наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано нормами КПК України, ЦПК України, ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.ч. 1, 4, 5 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Представник потерпілої ОСОБА_8 цивільний позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 разом з заявою про збільшення позовних вимог до ОСОБА_12 , в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 130 940 гривень 67 копійок та моральної шкоди на суму 50 000 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог цивільного позову ОСОБА_8 , що стосується матеріальних збитків, остання просить стягнути на її користь суму матеріального збитку у розмірі 130 940 гривень 67 копійок. Однак, згідно обвинувального акту, розмір матеріальних збитків, які спричинив своїми діями ОСОБА_12 становить 98 647 гривень та під час досудового розслідування та судового розгляду було частково повернуто викрадене майно та відшкодовано збитки на загальну суму 26 050 гривень (що підтверджується заявою потерпілої ОСОБА_8 ).

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки позивачем не надано доказів надмірної вартості викраденого майна підтвердження заявленої суми матеріальних збитків, суд вважає, що позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_8 обґрунтовані лише частково, тому сума стягнення матеріальних збитків повинна відповідати сумі викраденого з урахуванням відшкодованої суми збитків під час досудового розслідування та судового розгляду, що становить 65 763 гривні.

Розглядаючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_12 , в частині стягнення моральної шкоди на суму 50 000 гривень, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд частково погоджується з обґрунтуваннями заподіяння потерпілій моральної шкоди, що викладені в її позовній заяві та приймає до уваги, що потерпілій ОСОБА_8 , внаслідок неправомірних дій ОСОБА_12 , було спричинено моральну шкоду, яка полягає в певних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї та її майна та настання через це негативних змін у її житті та порушення звичного способу життя на певний період часу.

Однак вирішуючи питання співрозмірності завданої моральної шкоди та заявлених вимог цивільного позову про відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, обсяг, тривалість моральних страждань потерпілої, характер діяння, обставини скоєння злочину, істотність і наслідки вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги на суму 15 000 гривень.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Під час досудового розслідування та в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_12 у виді тримання під вартою не обирався, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, до набрання вироком суду законної сили - будь-який запобіжний захід не обирати.
Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати винним ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним за попереднім вирокомМалиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2019 року, остаточно визначити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили не обирати.
Строк покарання ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 28 липня 2021 року.
Зарахувати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2019 року та відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону від 18.05.2017 року за № 2046-VIII, а саме з 09.08.2019 року по 16.06.2020 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Зарахувати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання відбуту ним частину покарання за попереднім вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2019 року, тобто за період з 17.06.2020 року по 27.07.2021 року включно.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_12 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану матеріальну шкоду у розмірі 65 763 (шістдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдану моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Речові докази, відповідно до постанови слідчого від 27.02.2017 року, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Yong Duos GT-S6102SKARTL», imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , ноутбук марки «HP Pavilion 15-е083sr» в корпусі ззовні сріблястого кольору, лазерну комп`ютерну мишу марки «Logitech моделі М175», с/н 1523LZBRP58, чорного кольору, цифровий фотоапарат марки «Nikon Coolpix S3000», чорного кольору вважати повернутими потерпілій ОСОБА_13 , відповідно до зберігальної розписки.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1