Справа № 273/1837/18
Провадження № 1-кп/273/5/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Баранівка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000371 від 15.09.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м, Житомир, поляка, громадянина України, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
14 листопада 2015 року ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , достовірно знаючи про намір місцевих жителів вчинити протиправні дії та самовільно забрати велику рогату худобу із господарства «Годиха», засновником і керівником якого є ОСОБА_6 , за попередньою змовою із своєю співмешканкою ОСОБА_7 вирішили скористатися даною ситуацією та викраст корову із вказаного господарства.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_7 14.11.2015 близько 10 години прибули на територію «Годиське», що знаходиться по вул. Колгоспній, 42 в с. Годиха Романівського району Житомирської області, де шляхом вільного доступу прийшли до приміщення ферми. Перебуваючи у приміщенні ферми, керуючись виниклим конфліктом між власниками фермерського господарства та місцевими жителями, усвідомлюючи, що будь-якої протидії їх протиправним діям чинитися не будуть, таємно викрав спільно з ОСОБА_7 корову чорно-рябої масті та залишили місце вчинення злочину.

Викраденим майном, ОСОБА_3 у подальшому розпорядився за власним розсудом, спричинивши ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 12 000 грн.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину визнав, у вчиненому щиро каявся, просив суворо не карати.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, щодо міри покарання покладався на розсуд суду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, відсутністю заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному обсязі.

Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд, прийшов до висновку, що обвинувачений дійсно своїми протиправними діями скоїв вищевказане правопорушення - злочин.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.185 КК України, як дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, шо пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України - не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги досудову доповідь що характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 складену Центром пробації згідно якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюються, як середній (а.с. 63, 64 т 1).

Також, суд враховує характеризуючи дані на обвинуваченого, так, згідно характеристики Годиської сільської ради ОСОБА_3 спиртними напоями не зловживає, громадський порядок не порушує, компрометуючі відомості у сільській раді відсутні.

Згідно повідомлення Романівської ЦРЛ ОСОБА_3 у лікаря нарколого та психіатра на обліку не перебуває.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Таким чином, із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який щиро каявся та визнав свою вину, який раніше не судимий, вчинив умисний злочин, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ними нових злочинів, буде призначення покарання у межах, встановленої санкцією ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, 76 КК України.

Кримінальним правопорушенням завдано 12 000 грн матеріальної шкоди.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати у кримінальному складають відсутні.

З урахуванням обставин справи, зважаючи на те, що на момент ухвалення вироку відсутні обставини, які б свідчили про можливе ухилення ОСОБА_3 від виконання вироку суду, суд вважає за необхідне не застосовувати до нього запобіжний захід.

Керуючись ст.ст.349, 371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1