ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1392/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №324/1050/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року про продовження терміну дії запобіжного заходу щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду окрім іншого обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів до 21.08.2021 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Визначено можливість внесення застави в розмірі 90 800 грн. та перелік обов`язків покладених на обвинуваченого у разі її внесення.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Свої вимоги мотивувала тим, що прокурором не доведена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК.

Прокурор та захисник про дату час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про бажання та намір приймати участь в апеляційному розгляді не заявляли. Обвинувачений наполягав на апеляційному розгляді за відсутності прокурора та захисника. У зв`язку з чим, суд провів апеляційний розгляд за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З представлених матеріалів вбачається, що до Пологівського районного суду Запорізької області надійшло кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачувався у вчиненні передбаченого ч.3 ст.185 КК злочину.

23.06.2021 у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і визначено можливість внесення застави та її розмір.

Суд, в оскаржуваній ухвалі вказує про існування передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК ризиків.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кількох злочинів проти власності, які віднесено до категорії тяжких, та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років. Обвинувачений ніде не працює, відтак не має постійного джерела доходу. Він не має стійких соціальних зв`язків, які б були стимулюючим фактором для прояву належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Наведені обставини дають достатні підстави для висновку, що ОСОБА_6 , будучи обізнаним про суворість покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим, опинившись на волі, потенційно може ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення. А від так, висновок суду щодо наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КК цілком обґрунтований.

Крім того, з представлених матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 є особою раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, судимості за які не знято й не погашено у встановленому законом порядку. Він знову обвинувачується у вчиненні п`яти нових епізодах кримінальних правопорушень вчинених в період судового розгляду іншого кримінального провадження, що свідчить про стійку схильність ОСОБА_6 до вчинення нових кримінальних правопорушень, та цілком підтверджує існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КК.

А тому, зважаючи на конкретні обставини даного кримінального провадження, колегія суддів, усупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого, вважає доведеними у даній справі обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_6 перебувати на волі.

Отже, з огляду на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 злочину, його характеру та тяжкості, враховуючи покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, відсутність даних про неможливість подальшого перебування обвинуваченого під вартою, районний суд правильно визначився з тим, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зазначене в апеляційній скарзі щодо недоведеності прокурором існування ризику незаконного впливу на потерпілих або свідків у даному кримінальному провадженні є неспроможним, оскільки даний ризик прокурором не заявлявся, а від так і не доводився.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не дискредитують рішення районного суду про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, оскільки існування ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КК цілком підтверджується матеріалами провадження.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що на час апеляційного розгляду встановлено, що кримінальне провадження, в рамках якого прийнято оскаржуване рішення, розглянуто з прийняттям відносно ОСОБА_6 обвинувального вироку. А відтак, обвинувачений перебуває під вартою на підставі Вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 14.07.2021 року, яким йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Отже колегія суддів, дослідивши всі доводи апеляційної скарги, матеріали провадження, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції також не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року про продовження терміну дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу 11.08.2021 Справа № 324/1050/21