Справа №295/7176/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника Департаменту протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах начальником управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000010 від 15.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня на цілодобовий домашній арешт який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий обов`язок, який передбачений частиною 5 статті 194 КПК України, а саме утримуватися від спілкування із зазначеними свідками.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що другий слідчий відділ (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, розслідує кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора та Житомирської обласної прокуратури.

В клопотанні слідчий вказав, що ОСОБА_5 , маючи спеціальне звання старшого сержанта поліції, проходив службу на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Малинського ВП Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області. Вказаний відділ поліції є складовим підрозділом Національної поліції України та згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є правоохоронним органом, який здійснює правозастосовні та правоохоронні функції, а його працівники, які виконують вказані функції, є працівниками правоохоронного органу. Таким чином, ОСОБА_5 як працівник правоохоронного органу є представником влади та службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у тому числі з питань протидії злочинності та забезпеченні дотримання прав і свобод людини та громадянина. Перебуваючи на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Малинського ВП Коростенського ВП ГУНП у Житомирській області, діючи всупереч вимогам статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 21, 28, 29 Конституції України, статей 1, 2, 3, 6 підпунктів 1, 2 та 4 статті 7, пункту 1 статті 8, пункту 3 статті 11, пунктів 1, 2 статті 18, статі 43, пункту 10 статті 45, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 умисно, за попередньою змовою зі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими на цей час особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, заподіяли фізичне та моральне страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій потерпілому ОСОБА_10 та потерпілому ОСОБА_11 з метою примусити їх вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від них відомості та визнання.

Так, 14.01.2021 о 11.58 год. до ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП у Житомирській області з відділу служби «102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування головного управління Національної поліції України Житомирської області надійшло повідомлення жителя с. Пиріжки Коростенського району Житомирської області ОСОБА_9 про те, що напередодні невідома особа незаконно заволоділа належним йому транспортним засобом марки «MAZDA-323», номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору. Приблизно о 19.30 год. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 та іншими невстановленими на цей час особами, побачили на польовій дорозі між селами Маклаївка та Головки гр. ОСОБА_10 та гр. ОСОБА_11 , які йшли у напрямку села Маклаївка. Оскільки потерпілі були неподалік від викраденого автомобіля, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші невстановлені на цей час особи вирішили, що вони причетні до його викрадення. Внаслідок чого у ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених на цей час осіб виник злочинний умисел на катування потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тобто на заподіяння їм фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв та вчинення інших насильницьких дій з метою примусити потерпілих зізнатися у викраденні автомобіля ОСОБА_9 . З метою реалізації злочинного умислу на катування потерпілих, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші невстановлені на цей час особи зупинили автомобілі біля потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вийшли та почали завдавати потерпілим удари по різним частинам тіла. Внаслідок чого потерпілий ОСОБА_11 , а згодом і потерпілий ОСОБА_10 впали на землю, закриваючи голову руками, після чого нападники продовжували їх бити по голові та іншим частинам тіла ногами та руками, вимагаючи зізнатися у викраденні автомобіля та погрожуючи фізичною розправою. Після подолання супротиву потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 внаслідок їх катування, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інші невстановлені на цей час особи примусили потерпілих стати на коліна, що спричинило потерпілим подальше моральне страждання. Близько 20.00 год. ОСОБА_9 засобом мобільного зв`язку, зателефонував до невстановленого на даний час працівника ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та повідомив, що він затримав осіб, які, як він вважає, причетні до викрадення його автомобіля, однак відмовляються це визнати. Доставити затриманих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області було доручено ОСОБА_5 . Після отримання вказаного доручення у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на продовження катування затриманих потерпілих задля отримання від них зізнання у викраденні автомобіля. Приблизно о 20.15 год. вечора ОСОБА_5 прибув на місце події у складі екіпажу ГРПП «ГІДРАТ 0964». Після того як ОСОБА_5 вибіг з автомобіля та побачив потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зі слідами катування на обличчі, які стояли на колінах під повним фізичним контролем ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та інших невстановлених на цей час осіб, він почав реалізовувати спільний зі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 злочинний умисел на подальше катування потерпілих з метою отримання від них зізнання у викраденні автомобіля. З метою спричинення фізичного та морального страждання, а також виникнення у потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відчуття страху за своє життя, задля отримання від них зізнання у вчиненні викрадення автомобіля, ОСОБА_5 хутко підбіг до потерпілого ОСОБА_10 , раптово дістав пістолет, перезарядив його та приставив до голови потерпілого і зі словами «Де машина?» спустив гачок пістолету одночасно штовхаючи пістолетом голову потерпілого. Після чого у відповідь на репліку потерпілого ОСОБА_10 «Що ти робиш?» вдарив потерпілого рукояткою пістолета по голові, таким чином об`єднавши зусилля із ОСОБА_9 та ОСОБА_8 для досягнення єдиного спільного злочинного результату. Після вказаної репліки ОСОБА_10 до ОСОБА_5 інший невстановлений на цей час чоловік, який стояв поряд з потерпілим ОСОБА_10 , вдарив потерпілого ногою по голові та зауважив, що потерпілий має шанобливо розмовляти з поліцейським. Приблизно о 21.00 год. 14.01.2021 потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були доставлені ОСОБА_5 до ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП у Житомирській області.

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що перебуваючи на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, діючи всупереч вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), статей 21, 28, 29 Конституції України, статей 1, 2, 3, 6 підпунктів 1, 2 та 4 статті 7, пункту 1 статті 8, пункту 3 статті 11, пунктів 1, 2 статті 18, статі 43, пункту 10 статті 45, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», 14.01.2021 ОСОБА_5 умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, заподіяв сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій ОСОБА_12 з метою покарати його за дії, скоєнні ним, а також з метою залякування його.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом прийняття у ОСОБА_10 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2021; протоколом прийняття у ОСОБА_11 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.01.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 20.01.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 20.01.2020, протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_10 осіб для впізнання за фотознімками від 08.02.2021 та від 19.03.2021; протоколами пред`явлення потерпілому ОСОБА_11 осіб для впізнання за фотознімками від 19.02.2021 та від 19.03.2021; протоколом огляду місця події від 21.01.2021, зокрема огляду ділянки місцевості між селами Маклаївка та Головки, Малинського району, Житомирської області, де з поміж іншого виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров; висновком експерта №14 судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_11 від 20.01.2021; висновком експерта №15 судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_10 від 20.01.2021; висновком експерта № 19/21 комісійної судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_11 від 17.02.2021; висновком експерта № 18/21 комісійної судово-медичної експертизи стосовно ОСОБА_10 від 17.02.2021; протоколом обшуку від 12.02.2021, зокрема, житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_9 ; протоколом обшуку від 12.02.2021, зокрема, житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_15 ; протоколами проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 19.03.2021; протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 19.03.2021; висновком експерта від 19.03.2021 №СЕ-19/102-21/1860-БД за результатами судової біологічної експертизи; протоколом огляду мобільного телефону від 26.03.2021; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України; висновком (витягом) службового розслідування дисциплінарної комісії ГУНП в Житомирській області від 28.01.2021; протоколом огляду відеозаписів, що містяться на відеореєстраторі, який вилучений в Малинськогому ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 24.01.2021;висновком експерта № КСЕ-19/106-21/4369-ФП від 07.05.2021, за результатом комплексної судової портретної та фототехнічної експертизи; висновком експерта № СЕ-19/106-21/2912-КТ, за результатом комп`ютерно-технічної експертизи; протоколом за результатом НСРД №57/3-686т від 25.01.2021; протоколом за результатом НСРД №57/3-685т від 25.01.2021; повідомленням про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

В обґрунтування доводів щодо необхідності зміни запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які можуть настати, якщо запобіжний захід не буде змінений.

Так, під час обрання домашнього арешту підозрюваному стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому суд обґрунтовано поклав на підозрюваного обов`язки, а також неможливості застосування, щодо нього більш м`яких запобіжних заходів ніж домашній арешт. Заявлені ризики на сьогодні не зменшились, більше того стали більш вагомими через те, що в результаті проведених слідчих дій здобуті додаткові фактичні дані, які обґрунтовують існування обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. А зазначене впливає на реалізацію принципу невідворотності покарання, в даному випадку позбавлення волі до десяти років. На переконання сторони обвинувачення тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду з огляду ще й на таке: під час судового засідання при обранні запобіжного заходу слідчим судом було встановлено (і це не заперечується стороною захисту), що підозрюваний ОСОБА_5 28.01.2021 звільнений з лав Національної поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) саме після подій, які сторона обвинувачення кваліфікує як катування ним потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . При цьому сам підозрюваний ОСОБА_5 на запитання слідчого судді за що його звільнили з поліції зазначив, що його звільнили саме через набуття справи про побиття потерпілих у кримінальному провадженні суспільного резонансу. Таке сприйняття підозрюваним причин свого звільнення значено підсилює ризик його переховування від органу досудового слідства і суду. Оскільки він вважає, що причиною його звільнення є не порушення ним своїх службових обов`язків під час виїзду на місце події до потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_11 14.01.2021, а лише сама його причетність до вказаних подій. Слід зазначити, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійні стійкі зв`язки з іншими працівниками відділу поліції, оскільки тривай період часу займав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції. Так, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих, які вже допитані під час досудового розслідування, та можуть викликатися в судове засідання у разі закінчення досудового розслідування направлення обвинувального акту до суду. Вказаний ризик впливу на свідків, підтверджується протоколами за результатом негласних слідчих (розшукових) дій №57/3-686т від 25.01.2021 та №57/3-685т від 25.01.2021, де, з поміж іншого, підозрюваний ОСОБА_5 умовлянням та вказівками впливає на свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_27 . Також підозрюваний може аналізувати оперативну обстановку на території району, де, як встановлено органом досудового розслідування, проживає більшість свідків та потерпілі та, маючи тісні соціальні та службові зв`язки з працівниками органів державної влади та працівниками правоохоронних органів, може їх використати з метою незаконного впливу на зазначених осіб та для уникнення від кримінальної відповідальності. На даний час встановлюється роль та участь в аналогічних злочинах інших працівників поліції, а тому наявний реальний ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином: підозрюваний може сприяти іншим учасникам злочину. Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на службі, 14.01.2021 вчинив катування повторно, тим самим вбачається ризик можливого вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень. Окремо слід зауважити, що ОСОБА_5 був поліцейським, а тому мав усвідомлювати про абсолютну заборону катування. Водночас вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 127 КК України, в якому підозрюють колишнього поліцейського, формує у суспільстві думку про свавілля у поліції та безкарність працівників правоохоронних органів за вчиненні ними злочини, а також викликає негативне ставлення до органів Національної поліції України.

Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий зазначає, що 01.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні насильницького кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, а 03.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні катування повторно, тобто насильницького кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України, а тому, відповідно до вимог статті 181 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Так, по теперішній час підозрюваним ОСОБА_5 порушуються обов`язки покладені на нього у відповідності до ухвал слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 03.03.2021 та 26.04.2021. Вказане спостерігається в тому, що 14.05.2021 підозрюваний ОСОБА_5 будучи учасником слідчої дії слідчий експеримент, знаючи про покладений на нього обов`язок утримуватися від спілкування зі свідками, нехтуючи ним, прибув на місце події зі свідком ОСОБА_13 та активно з ним спілкувався, що підтверджується відеозаписом слідчої дії. Окрім цього, по теперішній час, підозрюваним не виконано обов`язок здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право для виїзду за межі України (в разі їх наявності), таким чином підтверджує факт неналежного виконання своїх обов`язків, що дає підстави стверджувати про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Таким чином, більш м`які, передбачені статтею 176 КПК України запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків підозрюваного та не забезпечать запобігання ризикам його переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зазначені раніше ризики є суттєвими і їм неможливо запобігти у разі не зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт та покладання додаткового обов`язку, пов`язаного із забороною спілкування із свідками, що наддасть можливість бути запобіжником у впливі на останніх та переміщеннях підозрюваного.

Так, після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, в ході досудового розслідування встановлено, що перебуваючи на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, діючи всупереч вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), статей 21, 28, 29 Конституції України, статей 1, 2, 3, 6 підпунктів 1, 2 та 4 статті 7, пункту 1 статті 8, пункту 3 статті 11, пунктів 1, 2 статті 18, статі 43, пункту 10 статті 45, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_5 умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, заподіяв сильний фізичний біль, фізичне та моральне страждання шляхом нанесення побоїв та інших насильницьких дій ОСОБА_12 з метою покарати його за дії, скоєнні ним, а також з метою залякування його за наступних обставин. 14.01.2021 близько 21 години 33 хвилин на гарячу лінію поліції «102» від громадянина ОСОБА_12 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_28 , який являється товаришем його батька, таємним шляхом викрав телевізор з місця його фактичного проживання, а саме з будинку АДРЕСА_3 . Зазначене повідомлення прийнято черговим оператором Управління інформаційної підтримки та координації поліції «102», яким присвоєно номер вказаної події 65925087. Після чого повідомлення було передано до відділення поліції №1 (м. Малин) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для опрацювання та зареєстровано в журналі єдиного обліку під № 248. Для відпрацювання вказаного виклику за відповідною адресою відправлено поліцейський екіпаж «ГІДРАТ-0964» на службовому патрульному автомобілі «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_2 у складі: старшого сержанта ОСОБА_5 та капрала поліції ОСОБА_13 , які 14.01.2021 з 08 годині 00 хвилин заступили на добове чергування в однострої із табельною вогнепальною зброєю. Прибувши за вказаною у повідомленні адресою, ОСОБА_5 встановив особу заявника ОСОБА_12 та для відібрання пояснень по факту вчинення крадіжки близько 22 години 26 хвилин на службовому автомобілі доставив його до приміщення відділення поліції №1 (м. Малин) Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Малин, вул. Захарченка, 16. Після чого ОСОБА_5 разом з заявником ОСОБА_12 зайшов у кімнату прийому громадян, що знаходиться на першому поверсі відділу поліції навпроти чергової частини, ввімкнув світло та запропонував ОСОБА_12 сісти за стіл. Приблизно о 22 годині 46 хвилин ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_12 почали спілкуватися. Під час спілкування близько о 23 годині 03 хвилин заявник ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_5 інформацію, яка викликала у ОСОБА_5 сильне обурення, внаслідок якого в останнього виник злочинний умисел на катування заявника ОСОБА_12 з метою покарати за сказане та залякати його. Для реалізації злочинного умислу, направленого на катування ОСОБА_12 , о 23 годині 04 хвилин ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що ОСОБА_12 жодного протиправного опору чи непокори не чинить, піднявся зі стільця, підійшов до дверей та виглянув в коридор, щоб пересвідчитись, що ніхто не буде заходити до кімнати та перешкоджати його протиправним діям. Після чого вимкнув світло у вказаній кімнаті з метою приховати свої подальші дії, підійшов до ОСОБА_12 , який розуміючи, що до нього зараз ОСОБА_5 буде застосовувати фізичне насильство, злякавшись, затулив руками голову. Після цього, ОСОБА_5 завдав долонею правої руки один удар в область голови ОСОБА_12 та продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на катування заявника ОСОБА_12 , діючи умисно, в цьому ж приміщенні завдав долонею правої руки ще один удар в область голови ОСОБА_12 . Після нанесення ударів, ОСОБА_5 підійшов до дверей кімнати, ввімкнув світло, повернувся до ОСОБА_12 щось сказав в наказовій манері, підсилюючи свій наказ вказівним жестом лівої руки та повернувся до стола. В подальшому, близько 23 годині 04 хвилин у тій же кімнаті ОСОБА_29 заповнював документи, а ОСОБА_12 правою рукою намагався взяти ручку, яку тримав ОСОБА_29 . На що ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою покарання ОСОБА_12 за поведінку, яка не влаштовувала ОСОБА_5 , та з метою залякування долонею правої руки наніс удар в область лівої частини голови ОСОБА_12 , від такого удару останнього відкинуло в праву для нього сторону. Після чого, о 23 годині 05 хвилин у тій же кімнаті, у присутності інших осіб, під час спілкування із ОСОБА_5 заявник ОСОБА_12 нахилився до ОСОБА_5 , намагаючись взяти ручку, на що ОСОБА_5 , не скриваючи своїх протиправних дій, діючи умисно, усупереч вимогам статті 3 Конвенції, з метою покарання ОСОБА_12 за поведінку, яка не влаштовувала ОСОБА_5 та з метою залякування лівою рукою схопив ліву руку ОСОБА_12 , а своєю правою рукою наніс удар у голову ОСОБА_12 , після чого забрав ручку у останнього, а лівою рукою наніс ще один удар в голову ОСОБА_12 . В подальшому, о 23 години 24 хвилини ОСОБА_5 , спілкуючись з ОСОБА_12 почув від останнього інформацію, яка викликала у ОСОБА_5 сильне обурення. Після чого продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, усупереч вимогам статті 3 Конвенції, ОСОБА_30 долонею правої руки в черговий раз наніс ОСОБА_12 один удар по лівій частині голови, внаслідок якого останнього відкинуло праворуч. Не зупиняючись у своїх протиправних діях, ОСОБА_5 , спілкуючись з ОСОБА_12 о 23 години 25 хвилини почув від останнього інформацію, яка викликала у ОСОБА_5 сильне обурення. Після чого, діючи умисно, ОСОБА_30 хутко підійшов до дверей, виглянув в коридор, щоб пересвідчитись, що ніхто не буде заходити до кімнати, повернувся до ОСОБА_31 , який злякавшись та побоюючись продовження катування закривав голову руками та щось продовжував йому говорити. Після чого о 23 годині 26 хвилин ОСОБА_5 з метою приховати свої дії, повторно вимкнув світло у вказаній кімнаті, швидко підійшов до ОСОБА_12 , який злякавшись таких дій ОСОБА_5 скрутився та закрив свою голову руками. Натомість ОСОБА_5 схопив за одяг ОСОБА_12 та кинув останнього на підлогу, після чого увімкнув на мобільному телефоні ліхтарик, а ОСОБА_12 , прийшовши до себе, піднявся та сів на стілець. Однак, ОСОБА_5 , продовжуючи щось говорити ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що вчиняє катування, продовжив завдавати ОСОБА_32 тілесні ушкодження, зокрема наніс один удар правою долонею руки в область голови. В подальшому, вчиняючи болісні і такі, що ображають особисту гідність ОСОБА_12 дії, ОСОБА_5 схопивши праву руку останнього, наніс правим коліном один удар в область грудної клітини, після чого, застосовуючи ще більшу фізичну силу, схопивши за його одяг, притиснувши ОСОБА_12 до стіни, знову завдав один удар долонею правої руки в скроневу ділянку голови ОСОБА_12 . Після чого, не зупиняючись, наніс ще один удар кулаком правої руки у ділянку сонячного сплетіння потерпілого, від чого останній втративши рівновагу упав на підлогу. Через короткий проміжок часу, а саме о 23 годині 27 хвилин 14.01.2021, ОСОБА_5 , доводячи до кінця свій злочинний умисел спрямований на катування ОСОБА_12 , діючи умисно, завдав правою долонею руки удар в скроневу ділянку голови ОСОБА_12 , який намагався захищатися, тим самим розлютив ОСОБА_5 ще більше, після чого останній наніс один удар долонею лівої руки в область голови, від чого ОСОБА_12 впав на підлогу.

Тому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, зазначених ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, сторона обвинувачення вважає, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , можливо виключно шляхом зміни запобіжного заходу із покладанням покладання на нього додаткового обов`язку, передбаченого статтею 194 КПК України.

Прокурор та слідчий підтримали клопотання з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний та захисник просили відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний вказав, що дійсно спілкується із ОСОБА_13 та ОСОБА_23 , через те, що останній є його кумом і вони проживають в одному місці. ОСОБА_23 приїзжав перевіряти його у нічний час, а тому не міг з ним не спілкуватися. Разом зі ОСОБА_13 він подав позов до суду про поновлення на роботі, тому також не може не спілкуватися з ним, оскільки разом приймають участь у судових засіданнях. З приводу здачі закордонного паспорта пояснив, що слідчий йому казав здати паспорт, але закрутився, не здав. Вказав, що паспорт перебуває з ним, тому може здати його одразу після судового засідання слідчому. Також просив не змінювати запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки працює неофіційно водієм, має дружину, яка не працює, і йому треба заробляти гроші.

Захисник стосовно паспота зазначив, що це його вина, що не проконтролював передачу закордонного паспорту ОСОБА_5 , слідчому додавши, що паспорт можуть здати одразу після судового засідання

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 15.01.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України та за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України..

01.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні насильницького кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років.

03.06.2021 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні катування повторно, тобто насильницького кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 127 КК України, а тому, відповідно до вимог статті 181 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 03.03.2021 винесено ухвалу, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту із покладанням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України включно до 29.04.2021.

26.04.2021 слідчим суддею Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області винесено ухвалу, якою продовжено по 25.06.2021 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня із покладанням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України включно до 25.06.2021 включно.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: п. 1 - переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п. 3 - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п. 4 - перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 200 КПК України у разі виникнення або існування істотних обставин, про які не було відомо прокурору, слідчому, останній за погодженням з прокурором вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну раніше застосованого запобіжного заходу.

У силу ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК України ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.

Врахування зазначеного, а також тлумачення норм ст.ст. 177, 194 КПК у їх системному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК слідчий суддя вважає, що під час вирішення питання щодо зміни запобіжного заходу оцінка зібраних доказів має спрямовуватися не на досягнення твердого переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчиненого, свідчать вищезазначені та долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При аналізі питання наявності зазначених слідчим та прокурором ризиків, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, він достовірно розуміючи той факт, що вчинив злочини за якими законом передбачено покарання пов`язане з позбавленням волі, з метою уникнення відповідальності за вчиненні ним суспільно небезпечні винні діяння, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків та потерпілих; може сприяти іншим учасникам злочину; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання зміни запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги, що слідчим суддею при продовженні строку запобіжного заходу та зміні виду запобіжного заходу на підозрюваного було покладено обов`язок утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими не інакше як в присутності слідчого, прокурора, судді та здати на зберігання слідчому у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України (в разі їх наявності). Натомість підозрюваним було грубо порушено зазначені вище обов`язки, а вказані обставини були підтверджені самим підозрюваним в судовому засіданні, у зв`язку з цим, на думку слідчого судді, є необхідність у заміні запобіжного заходу із домашнього арешту в період часу на цілодобовий домашній арешт.

Крім того, слідчий суддя, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має стійкі соціальні зв`язки, родину, постійне місце реєстрації та проживання, обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж цілодобовий домашній арешт не зможе забезпечити уникнення доведених прокурором та слідчим ризиків, та виконання підозрюваним покладених на нього законом процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 36, 132, 176-178, 181, 184, 194, 200 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, запобіжний захід із домашнього арешту, який полягає в забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступного дня на цілодобовий домашній арешт який полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, в межах строку дії раніше обраного запобіжного заходу ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, постановленої 26.04.2021 року, тобто до 25.06.2021 року включно.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий обов`язок, який передбачений частиною 5 статті 194 КПК України, а саме:

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , інакше як у присутності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали 16 год. - 45 хв. 11 червня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1