КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі ВКЗ з Київським СІЗО);

встановила:
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 квітня 2021 року включно, з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 140 960,00 грн.
Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема тим, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно чинити тиск на інших обвинувачених, свідків, потерпілих з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченого процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення просив скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року, відмовити в задоволенні клопотання прокурора, а разі необхідності обрання запобіжного заходу застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби, що він мав змогу працювати.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначає, що суд першої інстанції безпідставно обрав щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він не має наміру ухилятись від явки до суду або впливати на інших обвинувачених, свідків чи потерпілих.
Крім того, апелянт вважає, що судом не враховано його особу, що він доглядає за дідусем і бабусею, які є особами похилого віку, має стійкі соціальні зв`язки, позитивні характеристики, а тому обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою не підтверджений наявністю ризиків, про які зазначив прокурор у своєму клопотанні.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року, відмовити у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою або призначити новий розгляд клопотання прокурора у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначив, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки судове засідання, яке відбулося 26 лютого 2021 року у приміщенні Солом`янського районного суду м. Києва та на якому розглядалося клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не було підготовчим судовим засіданням у розумінні ст. 314 КПК України, адже не всі учасники цього кримінального провадження були повідомлені в порядку визначеному законом про проведення цього засідання, а тому суд не мав правових підстав для розгляду будь-яких клопотань сторін, у чому числі і клопотання про обрання запобіжного заходу.
Окрім того, окремою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, на думку апелянта, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 315, ч. 3 ст. 184, статті 92 КПК України до клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 24 лютого 2021 року не додано жодних матеріалів, якими прокурор доказує обставини та доводи клопотання.
Також суд не врахував, що з 23 червня 2020 року по 23 лютого 2021 року, тобто впродовж 8 місяців, ОСОБА_6 утримувався під вартою і протягом цього часу безумовно дотримувався своїх процесуальних обов`язків та не вчинив жодних дій, як б давали підстави вважати, що він може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги, захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги, уточнивши вимоги своєї апеляційної скарги та просив скасувати ухвалу суду та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши наявні матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Висновок, викладений в ухвалі Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року щодо підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.
Так, суд, задовольняючи клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, послався на наявність ризиків, перелічених у ст. 177 КПК України, які у даному провадженні полягають у тому, що обвинувачений може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, а також те, що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_6 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочинів, з якими він, перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування свідків та засобів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на інших обвинувачених, свідків, потерпілих з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань та узгодження їх з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Також суд врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі доведеності його винуватості за ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч.4 ст. 190 КК України.
Окрім того, з оскаржуваної ухвали вбачається, що суд врахував позитивні характеристики на обвинуваченого від його родичів, його соціальні зв`язки та наявність постійного місця проживання.
Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції від 26 лютого 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26 квітня 2021 року включно, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст, 177 КПК України, не зменшилися, а тому суд першої інстанції дійшов до правильних висновків, що вказані обставини кримінального провадження свідчать про неможливість обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як про те ставить питання обвинувачений у своїй апеляційній скарзі, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить його належної поведінки під час розгляду кримінального провадження.
Таким чином, доводи апелянтів про відсутність доказів наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б свідчили, що обраний ОСОБА_6 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, а тому колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним в ухвалі суду ризикам, аніж тримання під вартою і не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Окрім того, з оскаржуваної ухвали суду убачається, що суд розглядав питання щодо можливості застосування відносно ОСОБА_6 менш суворих запобіжних заходів, проте з урахуванням вищеназваних обставин, не знайшов підстав для застосування таких запобіжних заходів, зазначивши, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Доводи захисника, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки судове засідання, яке відбулося 26 лютого 2021 року і на якому розглядалося клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не було підготовчим судовим засіданням у розумінні ст. 314 КПК України, на думку колегії суддів, є неспроможними.
Так, ч. 3 ст. 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до вимог ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження до суду, якщо обвинувачений перебуває на свободі.
Згідно з ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого і його захисника.
При цьому колегія суддів зауважує, що якщо ч. 3 ст. 315 КПК України передбачено право суду розглянути клопотання учасників судового провадження про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, у томі числі запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого, то ст. 186 КПК України встановлено обов`язок суду розглянути клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження до суду, якщо обвинувачений перебуває на свободі, а також ч. 1 ст. 193 КПК України встановлено обов`язок суду розглянути клопотання участю прокурора, обвинуваченого і його захисника.
З оскаржуваної ухвали суду убачається, що підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 та інших призначалось на 16 лютого 2021 року та було відкладено, але вирішувалось, у тому числі й 19 лютого 2021 року, клопотання прокурора про продовження (обрання) строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , який в подальшому був звільнений з ДУ "Київський слідчий ізолятор" у зв`язку із закінченням строку тримання під вартою.
24 лютого 2021 року прокурором подано клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було розглянуто в судовому засіданні 26 лютого 2021 року.
Отже, отримавши клопотання прокурора про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою 24 лютого 2021 року, суд, керуючись вимогами ст. 186 КПК України розглянув це клопотання в судовому засіданні у строк, передбачений вказаною статтею, - 26 лютого 2021 року, за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.
При цьому суд дотримався вимог розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбачені ст. 193 КПК України, щодо участі в судовому засіданні прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника.
Таким чином, суд дотримався обов`язкових вимог кримінального процесуального закону щодо строків та порядку розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , а та обставина, що клопотання прокурора не було розглянуто у підготовчому судовому засіданні, не є порушенням вимог чинного кримінального процесуального закону.
Посилання в апеляції захисника на порушення судом вимог ч. 3 ст. 315, ч. 3 ст. 184, статті 92 КПК України, оскільки до клопотання прокурора про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 24 лютого 2021 року не додано жодних матеріалів, якими прокурор доказує обставини та доводи клопотання, є безпідставним, оскільки на момент розгляду вказаного клопотання у провадженні суду перебувало кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 та інших, обвинувальний акт у якому надійшов до суду 29 січня 2021 року.
Отже, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 422-1 КПК України, колегія суддів, -
ухвалила:
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №760/2402/21

Провадження №11-кп/824/2027/2021 Категорія КК: ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 146 КК України
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач ОСОБА_1