Справа № 643/5468/21
Провадження № 1-кп/643/961/21>
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2021 року за № 0001503 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, українця, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працевлаштованого, який має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

25 листопада 2011 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбуття строку покарання з іспитовим строком на 3 роки;

02 лютого 2015 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

04 березня 2015 року Валківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

22 липня 2015 року Апеляційним судом Харківської області переглянуто вирок Валківського районного суду Харківської області від 04 березня 2015 року, засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільнений 03 березня 2018 року умовно-достроково на строк 4 місяці 5 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи особою, яка вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, 08 листопада 2020 року, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, і реалізуючи його, замовив у невстановленої під час досудового розслідування особи психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, оплатив її в терміналі, після чого отримав повідомлення з місцем знаходження психотропної речовини.

В той же день, ОСОБА_3 прибув за адресою: м. Харків, вул. Познанська, 11, де у визначеному продавцем місці знайшов залишений йому невстановленою особою згорток із придбаною психотропною речовиною, який поклав до внутрішньої кишені своєї куртки та з місця пішов разом із придбаною психотропною речовиною, тобто незаконно придбав та почав зберігати для особистого вживання без мети збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено.

Протиправна діяльність ОСОБА_3 , пов`язана з незаконним зберіганням психотропної речовини, була припинена працівниками поліції, коли 08 листопада 2020 року в період часу з 21:10 до 22:00 за адресою: м. Харків, вул. Познанська, 11, в ході огляду місця події у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено згорток з липкої стрічки червоного кольору, в якому знаходився полімерний пакет із порошкоподібною речовиною рожевого кольору всередині, яка згідно висновку судового експерта, експертизи за експертною спеціалізацією 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», № 13/1/3475СЕ-20 від 20 листопада 2020 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,3616 грам, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, (список № 2 таблиці № 1).

Відтак, 08 листопада 2020 року ОСОБА_3 , всупереч Законам України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» та «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливу небезпечну психотропну речовину PVP масою 0,3616 грам, обіг якої заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року.

Вказані дії ОСОБА_3 суд кваліфікує як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті, прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, складену в присутності захисника, щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Оскільки вказана заява також підписана захисником обвинуваченого, у суду відсутні підстави піддавати сумніву добровільність та щирість зазначеної вище позиції обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника, щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд доходить висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному ст. 381, 382 КПК України.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», таке доведення може випливати із співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (§ 86 рішення ЄСПЛ від 11 липня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», § 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20 вересня 2012 року).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, є доведеною поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не працює, раніше судимий, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, особу винного, перебування на його утриманні малолітньої дитини, обставини, які пом`якшують його покарання, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, що унеможливлює призначення йому покарання у вигляді штрафу та виправних робіт, та доходить висновку про необхідність призначення покарання у вигляді обмеження волі. При цьому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим звільняє від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Витрати на проведення експертизи № 13/1/3475СЕ-20 від 20 листопада 2020 року, що проводилась Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, у розмірі 1307,60 грн., суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2020 року у справі № 643/17826//20 накладено арешт на майно, а саме: згорток з липкою стрічкою червоного кольору у середині із полімерним пакетом з невідомою речовиною порошкоподібного вигляду, яке було вилучено 08 листопада 2020 року у період часу з 21:10 по 22:00 год., у ОСОБА_3 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи, що підстави, передбачені ч. 4 ст. 174 КПК України для продовження існування арешту відсутні, то накладений арешт підлягає скасуванню.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Керуючись ст. 2, 91, 368 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 1307,60 грн. (одна тисяча триста сім гривень шістдесят копійок).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2020 року, а саме: згорток з липкою стрічкою червоного кольору у середині із полімерним пакетом з невідомою речовиною порошкоподібного вигляду, яке було вилучено 08 листопада 2020 року у період часу з 21:10 по 22:00 год., у гр. ОСОБА_3 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 .

Речовий доказ: сейф-пакет SUD1123862, опечатаний биркою, на якій є відбиток круглої печатки, виконаний стійким барвником синього кольору «МІНІСТЕРСТВО ВНУТРІШНІЙ СПРАВ УКРАЇНИ ХАРКІВСЬКИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ЕКСПЕРТНО-КРИМІНАЛІСТИЧНИЙ ЦЕНТР № 9» та з написом «Висновок: № 13/1/3475СЕ-20 від 20.11.2020, № КП (справи) 0001503, Вид експ. (досл.) 8.6 Вміст упаковки: полімерний пакет з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, фрагмент липкої стрічки червоного кольору П.І.Б., підпис експерта ОСОБА_5 , в якому знаходиться полімерний пакет з порошкоподібною речовиною рожевого кольору, фрагмент липкої стрічки червоного кольору, вилучений в ході огляду місця події 08.11.2020 в період часу з 21:10 до 22:00 за адресою: м. Харків, вул. Познанська, 11 у ОСОБА_3 , який перебуває на зберіганні в Управлінні логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області після набрання вироком законної сили знищити.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту отримання його копії.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1