Справа № 177/138/21
Провадження № 1-кп/177/58/21
У Х В А Л А

13 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000546 від 07.12.2020 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за ардесою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В ході досудового розслідування ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13.01.2021 скасовано ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту, строк дії якого продовжено відповідно до ухвали суду до 31 травня 2021 року.

Прокурором, який приймає участь у даному кримінальному провадженні, заявлено клопотання про подовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці відносно обвинуваченої ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання прокурор вказав на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_3 умисного особливо тяжкого злочину проти життя особи, а також наявні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, прокурор зазначає, що обвинувачена може переховуватися від суду, що обґрунтована тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною та що у подальшому може ускладнити процес встановлення її місцезнаходження та вплинути на розумність строків судового розгляду. Відсутність сім`ї, дітей на утриманні свідчить про те, що обвинувачену нічого не стримує не покидати вказаного місця мешкання та межі м. Кривого Рогу або території України.

Обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора та просили суд змінити умови запобіжного заходу та застосувати відносно обвинуваченої домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби. В обґрунтування клопотання вказали, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, стабільне джерело доходу та позитивно характеризується як за місцем мешкання, так і за місцем роботи, наявність інших ризиків, окрім тяжкості скоєного злочину, відсутня. Крім того, наразі у обвинуваченої наявна можливість переведення на іншу вакансію за своїм місцем роботи із режимом роботи, який дозволяє їй не залишити місце проживання у нічний час доби.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа обвинувачується, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Частина 1 ст. 201 КПК України регламентує, що підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Розглядаючи питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_3 , суд враховує дані про особу обвинуваченої, також враховує ризик переховування від суду, адже ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Суд вважає, що прокурор довів, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

В той же час, на думку суду, є такими, що заслуговують на увагу доводи сторони захисту про зміну обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, покладених на обвинувачену при обранні запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_3 на даний час добросовісно виконує покладені на неї судом обов`язки, з`являється на судові засіданні, потребує засобів для існування, в судовому засіданні допитані свідки сторони обвинувачення.

З урахуванням вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що ризики, які були враховані при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченої, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не змінилися, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, в порядку ст.. 331 КПК України, вважає за доцільне продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 домашній арешт на строк 60 днів, а саме до 11.07.2021, змінивши обов`язки, покладені на неї судом.

Керуючись, ст..ст.177, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 11 липня 2021 року, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у визначений судом час.
Змінити покладені на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки та зобов`язати:

- без дозволу суду не залишати в період часу з 20.00 год. до 05.00 години житло за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до суду за викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому проживає обвинувачена, без відповідного дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1