1 із 5 Справа № 303/1481/21
Провадження №1-кп/303/413/21
Номер рядка статистичного звіту 93
вирок
Іменем України
05 березня 2021 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючої ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадженні стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Берегова та мешканки АДРЕСА_1 , без освіти, не працюючої, громадянки України, раніше не судимої,
- обвинуваченої за частиною 2 статті 185 КК України,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Мукачева та мешканки АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не працюючої, громадянки України, раніше не судимої,
- обвинуваченої за частиною 2 статті 185 КК України,-
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
представників потерпілої ОСОБА_6
ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_3
ОСОБА_4
перекладача ОСОБА_9
В С Т А Н О В И В:
23 лютого 2021 року до суду звернувся прокурор з обвинувальним актом, затвердженим в порядку статті 291 КПК України, щодо якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення передбачених частиною 2 статті 185 КК України.
Із матеріалів кримінального провадження, судом встановлено що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, 10 грудня 2020 року близько 14 години 00 хвилин перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_10 , інваліда другої групи по зору, під час продажу товарів останній, у той час коли ОСОБА_4 відволікала потерпілу розмовами, ОСОБА_3 проникла до вітальної кімнати будинку, де на другій полиці шафи з одягом знайшла грошові кошти в сумі 30000 гривень та викрала їх.
З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зникли та розпорядилися викраденими коштами на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 30000 гривень.

2 із 5
Вказані вище дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
За наслідками вчиненого кримінального правопорушення обвинувачені таємно викрали грошові кошти, що належить потерпілій на загальну суму 30000 гривень 00 копійок, чим саме завдали матеріальну шкоду на вказану суму.
Таким чином своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_11 вчинила кримінальне правопорушення передбачене частиною 2 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При цьому, обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненому.
05 березня 2021 року між сторонами були укладені угоди про визнання винуватості відповідно до яких обвинувачені повністю визнали себе винними і сторони дійшли згоди щодо призначення їм покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням статей 75,76 КК України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши що такі угоди відповідають положенням статей 468-471 КПК України
Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, з нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнала у повному обсязі, щиро покаявся і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що права, надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, з нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнала у повному обсязі, щиро покаявся і дала показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.
У судовому засіданні захисник обвинувачених просила затвердити угоди про визнання винуватості, укладені між стороною обвинувачення та обвинуваченими.
Потерпіла звернулася з відповідною заявою в порядку частини 4 статті 469 КПК України, підтвердила, що надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.
Представники потерпілої у судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості. Ствердили що між обвинуваченими та потерпілою врегульовано питання відшкодування шкоди.
Суд вважає необхідним затвердити умови угоди і ухвалити вирок на підставі такої угоди відповідно до положення статті 475 КПК України з наступних мотивів.
Матеріали кримінального провадження, надані стороною обвинувачення, свідчать про наявність події кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та і що в їх діях, є склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України.
Кваліфікація дій обвинувачених стороною обвинувачення, визначена правильно.
Згідно положень статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими, відноситься до категорії нетяжкого злочину. Угода, сторонами укладена на стадії досудового розслідування.
Статтею 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається

3 із 5
до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду. Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
За частиною 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди щодо міри кримінального покарання відповідають положенням санкцій передбачених частиною 2 статті 185 КК України, а застосування до обвинувачених покарання у виді позбавленні волі зі застосуванням статей 75,76 КК України допускається, і таке покарання, відповідає обставинам справи і даним про особи обвинувачених.
Крім того, угода про визнання винуватості укладена добровільно і відсутні підстави, передбачені частиною 7 статті 474 КПК України, які б суд міг використати для відмови в затвердженні такої угоди.
Встановлено, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Також судом встановлено, що обвинувачені розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені статтею 473 КПК України.
Зазначене узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27 лютого 1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

4 із 5
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України її звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, визначені статтею 76 КК України.
Виходячи з обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне ухвалити в даному провадженні вирок згідно положень угоди про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України її звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, визначені статтею 76 КК України.

Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов у провадженні не заявлено.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373-376 та ст.ст.468,471,473474 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоди про визнання винуватості, укладені 05 березня 2021 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001054.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку в 1(один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
У відповідності до частини 1 статті 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5 із 5
Речовий доказ: грошові кошти в сумі 20000 гривень повернути потерпілій ОСОБА_10 , якій вони передані на відповідальне зберігання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтями 394,473 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору.

Головуюча ОСОБА_1