Справа № 758/9292/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 м.Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участю :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №70000001 від 01.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2018 року до Подільського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №70000001 від 01.01.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 визначено для розгляду даного кримінального провадження суддю ОСОБА_6 .
Згідно з розпорядженням керівника апарату ОСОБА_7 №778 від 01.03.2021 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду (у зв`язку із днями відпочинку судді ОСОБА_6 та негайним розглядом у зв`язку із продовженням строків тримання під вартою) призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021 року для судового розгляду даного кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд, в порядку вимог ст.331 КПК України, поставив на обговорення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.
Прокурор вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення ним покарання, ризик вчинення нею нових злочинів, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, офіційно непрацевлаштований та не має постійного джерела доходу, тому просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
З огляду на викладене, прокурор стверджує, що вищевказані ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою не зменшилися, а більш м`який запобіжний захід не може запобігти їх настанню та відповідно у повному обсязі забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, та просили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ризики є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання обвинуваченого під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки останнього, суд зауважує, що ризиком у даному випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого суд вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на наступне.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тому усвідомлюючи тяжкість та реальність відбування покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності чи перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім цього, ОСОБА_4 , будучи раніше судимими за вчинення корисливих злочинів, не маючи офіційного місця працевлаштування та постійного заробітку, за відсутності міцних соціальних зв`язків, може продовжувати злочинну діяльність з метою заволодіння матеріальними цінностями та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Ризик того, що обвинувачений зможе впливати на потерпілого полягає, на думку суду, в тому, що на даній стадії судового розгляду потерпілий не допитаний, тому він може вплинути на нього шляхом залякування та змушування змінити надані ними раніше показання.
Крім цього, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, неодружений, утриманців немає, не працевлаштованого, постійного джерела доходу не маючого.
З огляду на наведене, беручи до уваги позицію учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання ризикам переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що на даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 є недостатнім.
Крім того, відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст.197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 16 березня 2021 року до 14 травня 2021 року включно.
Строк дії ухвали визначити по 14 травня 2021 року включно або до постановлення нової ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу, або зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Копію ухвали направити у ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вручити учасникам судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1