У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали об`єднаного кримінального провадження (єдиний унікальний номер справи №308/13995/15), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 03.01.2013, № 0003491 від 05.10.2016, № 0000024 від 03.01.2018, № 0000335 від 31.01.2018, № 0000992 від 23.03.2018 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

На розгляді суду знаходиться вищевказане об`єднане кримінальне провадження.

18.01.2021 судом постановлено ухвалу, за якою обвинуваченого ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «Городоцький виправний центр №131», тимчасово переведено до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» на час розгляду судом справи 308/13995/15-к.

03.03.2021 суд повідомлено про прибуття обвинуваченого ОСОБА_6 до ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

05.03.2021 та 11.03.2021 від обвинуваченого ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про призупинення його в етапуванні до ДУ «Городоцький виправний центр №131», в якому він просить зокрема на підстав п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України вирішити питання про тимчасове тримання його в УВП №9 або тимчасове переведення на волю.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За ч. 2 вказаної статті вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На підставі положень ст. 331 КПК України судом поставлено на обговорення учасників кримінального провадження питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

В судовому засідання прокурор ОСОБА_3 просив обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зокрема посилаючись на те, що наразі у такого відсутній запобіжний захід.

В свою чергу захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просив застосувати до обвинуваченого особисте зобов`язання як запобіжний захід, оскільки процесуальна поведінка його підзахисного належна, на судові засідання завжди з`являється, позитивно характеризується.

Заслухавши позицію учасників кримінального провадження щодо питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Так, обґрунтованість підозри обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується зокрема тим, що зібрані на досудовому розслідуванні докази про обставини інкримінованих такому діянь, знайшли своє достатнє обґрунтування для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_6 й скерування обвинувальних актів до суду, а також призначення об`єднаного кримінального провадження до судового розгляду.

В свою чергу ризики, заявлені прокурором щодо можливість вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення та переховування від суду, знайшли своє підтвердження.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 13.11.2019 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду до трьох років обмеження волі за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України й 28.12.2019 прибув для відбування покарання в ДУ «Городоцький виправний центр №131»; неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності; наразі ОСОБА_6 обвинувачується серед іншого у вчиненні злочинів проти власності повторно; ОСОБА_6 не працевлаштований, офіційного та стабільного доходу не має, що в своїй сукупності створює загрозу продовження вчинення ним злочинної діяльності.

При цьому вчинення злочинів повторно, наявність непогашеної судимості та наявність невідбутої частини покарання створюють загрозу переховування такого від суду задля уникнення відповідальності за вчинення злочинів, в яких такий обвинувачується й за якими такий засуджений.

Також суд оцінює в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, зокрема приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 неодружений, дітей та утриманців не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків та посилює вищевказані ризики й вказує на те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Окрім цього судом враховується тяжкість злочинів, в яких обвинувачуються ОСОБА_6 й відповідно тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку засудження такого позбавлення волі.

Разом з цим, суд вважає, що вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 не перешкоджають обранню щодо такого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд критично оцінює твердження захисника обвинуваченого, за яким ОСОБА_6 позитивно характеризується, а його процесуальна поведінка є належною, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 з 28.12.2019 утримується у виправному центрі в умовах здійснення за ним нагляду, а відтак належна процесуальна поведінка ОСОБА_6 забезпечується зокрема особливостями відбування ним покарання у вигляді обмеження волі.

Приймаючи до уваги те, що обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів проти власності перебуває на стадії судового розгляду, враховуючи, що вищеописані ризики на даний час продовжують існувати, стороною захисту, в свою чергу, не спростована наявність таких, що свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд приходить до висновку про доцільність застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, визначення розміру застави у даному випадку є неможливим, як і застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, з огляду на те, що ОСОБА_6 засуджений судом до обмеження волі й наразі відбуває таке покарання. Жоден із запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не є співмірним з тими обмеженнями, які визначені для покарання у вигляді обмеження волі.

Окрім цього суд зауважує, що п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України не передбачає можливості тимчасового переведення засудженого на волю на час розгляду справи в суді щодо злочинів, за які особа не була засуджена, а відтак клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 27, 176-178, 194, 314, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 361, ч. 3 ст. 185 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шістдесяти днів, а саме до 19 травня 2021 року без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1