Справа №705/487/18
1-кп/705/180/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002043 від 04 грудня 2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, освіта вища, приватного підприємця, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 03.12.2017 року, близько 16 години 40 хвилин, керуючи автомобілем «Nissan-Qashqai», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по вулиці Київській, м. Умань, Черкаської області, в напрямку площі Перемоги, порушив вимоги Правил дорожнього руху України (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 111 від 11.02.2013 та № 136 від 06.03.2013), а саме: п. 2.3 «б» - водій зобов`язаний бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху чи перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п.18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитись, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка переходила проїзну частину з ліва на право по напрямку руху автомобіля на нерегульованому пішохідному переході, який знаходиться неподалік в`їзду до господарського двору НДП «Софїївка», за адресою вул. Київська, 12-а, м. Умань.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 05-7-01/37 від 23.01.2018 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, тулуба, кінцівок, що супроводжувалась синцями, саднами лобної ділянки, перелом лобної кістки справа, забоєм головного мозку з дрібно вогнищевим крововиливом та субарахноїдальним крововиливом, закритим переломом обох кісток правого передпліччя, множинними переломами ребер справа з пневмотораксом. Вказані тілесні ушкодження, як поєднана травма, виникли від дії тупих твердих предметів, цілком можливо при ДТП, в час та за обставин, вказаних в постанові, і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Nissan-Qashqai», р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , а саме вимог п.п. 2.3 б), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_4 .

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час допиту в суді показав, що викладене в обвинувальному акті відповідає дійсності. Він 03.12.2017 року близько 16 год. 40 хв. на автомобілі «Nissan-Qashqai» рухався по вулиці Київській в м. Умань. В стані алкогольного сп`яніння не перебував. Того дня був сильний дощ, туман, на дорозі велика кількість води, дорога в місці пішохідного переходу частково освітлювалася, тому коли проїжджав повз нерегульований пішохідний перехід не міг побачити потерпілу, внаслідок чого відбувся наїзд на потерпілу. Після ДТП відразу зупинився та надавав потерпілій допомогу, викликав швидку допомогу, поприїзду якої разом з потерпілою поїхав до лікарні. На протязі лікування потерпілої він надавав матеріальну допомогу. Лікування потерпілої повністю оплатив. У вчиненому щиро кається та просить суд суворо не карати та не позбавляти його права керування, оскільки раніше не порушував правил дорожнього, а права є його джерелом доходу.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої, представника потерпілої, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесений до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину та відшкодування матеріальної шкоди потерпілій.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на підставі статті 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався, тому суд не вбачає підстав для позбавлення його права керування транспортними засобами.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов відповідно до заяви потерпілої залишений без розгляду.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, який відраховувати з моменту проголошення вироку.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 4-002472 від 19.12.2017 року в сумі 1 581 грн. 92 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази: автомобіль марки «Nissan-Qashqai», р.н. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя Леся Сергіївна Годік