Справа№ 309/572/21
Провадження № 1-кп/309/51/21
У Х В А Л А

про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду

18 серпня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

адвоката ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000716 від 12.09.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15-ст.116, ст. 116 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

До Хустського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000716 від 12.09.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15-ст.116, ст. 116 Кримінального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності з вимогами чинного процесуального законодавства, клопотань не заявляв.

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 заперечень щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта не висловили , клопотань не заявили.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 заперечили щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта . Представник потерпілого ОСОБА_9 в інтересах потерпілого ОСОБА_7 подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

У своєму клопотанні про повернення обвинувального акту представник потерпілого вказує на те , що відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Вказаним вимогам поданий до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000716 не відповідає.

В обвинувальному акті відсутня правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, оскільки в обвинувальному акті в загальному вказано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 - ст.116, ст.116 КК України, а саме - закінченому замаху на умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання та вбивстві, вчиненому в стані сильного душевного хвилювання. Разом з тим в супереч ст. 116 КК України та ч.5 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті, зокрема і в формулюванні обвинувачення не конкретизовано, яка саме з вищевказаних кваліфікуючих ознак ст.116 КК України інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 . Представник потерпілого зазначає, що в обвинувальному акті зазначено кваліфікуючі ознаки зі старої редакції ст. 116 КК України. Так, в самому тексті фактичних обставин справи міститься фраза «у стані сильного душевного хвилювання, який виник через протиправне насильство з боку потерпілих». Проте, такої кваліфікуючої ознаки, як «протиправне насильство з боку потерпілих» стаття 116 КК України у чинній редакції не містить.

Редакція ст.116 КК України була змінена Законом України № 2227-УІІІ від 06.12.2017 «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» і набрала чинності з 11.01.2019 року. Разом з тим, прокурор ОСОБА_10 , формулюючи обвинувальний акт керувалась старою редакцією кримінального закону. Фактично, наведене в обвинувальному акті обвинувачення взагалі не відповідає диспозиції ст.116 КК України, суперечить їй.

Таким чином, наданий суду обвинувальний акт не містить належним чином визначеної правової кваліфікації кримінального правопорушення, а відтак і пред`явлене особі обвинувачення є не конкретизованим.

Також представник потерпілого вважає, що в обвинувальному акті не узагальнено та не конкретизовано обставин, які передували вчиненню кримінального правопорушення та подаються в обвинувальному акті як мотив для скоєння злочину. Також в обвинувальному акті на думку представника потерпілого у викладі фактичних обставин та формулюванні обвинувачення відсутня мета вчинення злочину відносно ОСОБА_11 , та ступінь шкоди , яка завдана ОСОБА_11 , а також не зазначено відомостей про поведінку (дії) обвинуваченого ОСОБА_4 безпосередньо після нанесення ним ножових ударів потерпілим, а також відомостей про дату та час смерті загиблого ОСОБА_11 .

Прокурор ОСОБА_3 проти вказаного клопотання представника потерпілого заперечував, вважаючи, що порушені у ньому питання мають вирішуватись виключно під час судового розгляду на підставі матеріалів кримінального провадження та наданих сторонами доказів, а обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 погодились із думкою прокурора і також проти задоволення клопотання представника потерпілого заперечували.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 підтримали позицію представника потерпілого ОСОБА_9 .

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає до задоволення, а кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Як вбачається зі змісту п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Суд звертає увагу, що питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та постановлення вироку в нарадчій кімнаті. За змістом кримінально-процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.

На переконання суду зазначені в клопотанні представника потерпілого доводи , за своєю суттю, зводяться до неповноти та неконкретності викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, та недоведеності в обвинувальному акті обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні.

У вказаному обвинувальному акті, хоча і з певними недоліками, наведена правова кваліфікація кримінального правопорушення та фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а правильність логіко-граматичного побудування цих даних не може оцінюватися судом в контексті відповідності обвинувального акта вимогам КПК України. Конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право, але не зобов`язаний, повернути прокурору обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Із зазначеного обвинувального акта, незважаючи на наявність певних недоліків, не убачається суттєвих та очевидних підстав для його повернення прокурору.

Отже, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, суттєвих порушень, за яких суд має повернути обвинувальний акт прокурору, судом не встановлено, а тому клопотання про повернення обвинувального акта прокурору не підлягають задоволенню.

На адресу суду перед початком підготовчого судового засідання від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява , в якій потерпілий просить суд у зв`язку з порушенням обвинуваченим ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, які покладені на нього ухвалою суду від 1 березня 2021 р. , а саме 24.06.2021 р. спілкувався з свідком у справі ОСОБА_12 , що зафіксовано ним на відеозапис.

Суд звертає увагу, що порядок накладення грошового стягнення передбачено главою 12 КПК України та, зокрема, відповідно до ч.2 ст.144 КПК України грошове стягнення накладається: під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого, прокурора чи за власною ініціативою, а під час судового провадження - ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Враховуючи вищевикладене слід констатувати, що відповідно до вимог ч.2 ст. 144 КПК України під час судового розгляду в разі порушення учасниками кримінального провадження процесуальних обов`язків ініціювати питання про накладення грошового стягнення може лише прокурор або суд.

За наведених обставин, суд вважає, що в задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_7 про накладення на обвинуваченого грошового стягнення слід відмовити.

Судом встановлено, що провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду.

Зазначене судове засідання слід проводити у закритому режимі на підставі п.1 ч.2 ст. 27 КПК України

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді - прокурор, обвинувачений, законний представник , захисник, потерпілі, представник потерпілого .

Крім того, судом встановлено необхідність складення досудової доповіді відносно обвинуваченого з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Відповідно до ч.2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь щодо неповнолітнього обвинуваченого віком від 14 до 18 років складається незалежно від тяжкості вчиненого злочину, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи наведено, суд вважає за необхідне закінчити підготовку до судового розгляду та призначити судовий розгляд кримінального провадження і зобов`язати представника Хустського районного відділу філії ДУ « Центр пробації» в Закарпатській області скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого за ухвалою суду.

Також, суд перевіривши цивільний позов потерпілого до обвинуваченого на дотримання вимог КПК України та ЦПК України, вважає що форма та зміст позовної заяви дають підстави для її прийняття та розгляду в рамках даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 144, 314-316, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту відмовити.

В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_7 про накладення штрафу на обвинуваченого відмовити.

Призначити судовий розгляд за обвинувальним актом по кримінальному провадженню № 0000716 від 12.09.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15-ст.116, ст. 116 Кримінального кодексу України у закритому судовому засіданні в залі суду Хустського районного суду на «26» серпня 2021 року на « 15» год. 00 хв.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, законного представника обвинуваченого, адвоката потерпілих, представника потерпілого.

Зобов`язати представника Хустського районного відділу філії ДУ « Центр пробації» в Закарпатській області скласти досудову доповідь в строк до 26 серпня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 .

Прийняти до розгляду в рамках цього кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням (злочином).

Роз`яснити цивільному відповідачу, що він має право подати суду письмові заперечення проти цивільного позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх, або визнати позов повністю чи частково.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Повний текст ухвали виготовлено 20 серпня 2021 р.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1