ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №: 11-кп/818/1518/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.49 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 02 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого та потерпілого, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що питання про погіршення становища обвинуваченого не ставиться, а потерпілий подав заяву про розгляд справи без нього, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 12 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харкові, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 15 12 2018 року, близько 20 години, перебуваючи у приміщенні клубу «Паприка», розташованого в будинку АДРЕСА_2 , де між ним та потерпілим ОСОБА_8 раптово виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час якої у підсудного ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень. Після чого підсудний ОСОБА_7 разом з потерпілим ОСОБА_8 вийшли з приміщення клубу «Паприка», де підсудний ОСОБА_7 діючи умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, кулаками обох рук наніс потерпілому ОСОБА_8 два удару в область обличчя, чим заподіяв тілесні ушкодження, а саме: забій, гематому правої виличної ділянки з права, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів.

Вказані дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження (а.с.31-32).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, прокурор подала апеляційну скаргу, доводи та вимоги якої в подальшому змінила та просила оскаржуваний вирок змінити та звільнити ОСОБА_7 від покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України.

Такі вимоги обґрунтувала тим, що на момент набрання вироком законної сили, а саме 11 01 2021 року строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вже сплив.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, не прибув до апеляційного суду та не повідомив про поважність причин свого неприбуття, що відповідно до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Від потерпілого надійшла заява про розгляд справи без нього.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, проаналізувавши змінені доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій не оскаржуються сторонами, тому в цій частині вирок апеляційним судом не переглядається і апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає їх обґрунтованим з огляду на наступне.

За змістом п.п.1, 2 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Зазначені вище вимоги закону судом першої інстанції не виконані.

За вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 12 2020 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за скоєння 15 12 2018 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Санкцією ч.1 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Згідно класифікації, наведеної у ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, станом на день перегляду справи судом апеляційної інстанції, до набрання оскаржуваним вироком законної сили, - 15 12 2020 року закінчився дворічний строк притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_7 не ухилявся від органу досудового розслідування та суду, а також відсутні відомості про вчинення ним іншого злочину, тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

Також колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 не звертався з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Згідно з ч.8 ст.284 КПК України звільнення особи від кримінальної відповідальності можливо тільки за її згодою та на підставі відповідного клопотання.

За відсутності відповідного клопотання, а також згоди обвинуваченого на застосування щодо нього положень ст.49 КК України, суд вправі звільнити особу лише від покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.

Встановивши вищезазначені обставини, колегія суддів вважає за необхідне звільнити ОСОБА_7 на підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим вирок суду, на підставі п.4 ч.1 ст.409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України, підлягає зміні в частині призначеного покарання.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає змінені доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з чим, вирок зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426, 284 КПК України, ст.49 КК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 12 2020 року по справі щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , в частині призначеного покарання, - змінити та звільнити останнього від призначеного судом покарання на підставі ч.5 ст.74 та п.1 ч.1 ст.49 КК України, тобто у зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на дане судове рішення, в порядку ч.1 ст.424 КПК України, може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3