Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2021 м. Київ

Подільський районний суд міста Києва
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2020 року за №0003093 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив :

28.10.2020 року, приблизно о 14 год. 10 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Мясощі-Ковбасощі», який розташований на зупинці громадського транспорту " Куренівський ринок", що за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська 129, почав ламати вікно вказаного магазину.
В цей час з вказаного магазину вийшла потерпіла ОСОБА_6 та з метою припинення дій ОСОБА_3 почала вимагати від останнього припинити свої дії.
В цей час ОСОБА_3 повернувшись до ОСОБА_6 помітив на її шиї золотий ланцюжок, в цей момент у ОСОБА_3 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , 28.10.2020 року, приблизно о 14 год. 13 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , своєю правою рукою зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок вартістю 16480,65 гривень, після чого з місці вчинення злочину намагався втекти.
Проте, через обставини, які не залежали від його волі, злочин не було закінчено, хоч ОСОБА_3 і виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки намагався залишити місце вчинення злочину, однак в цей момент ОСОБА_3 був затриманий перехожими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Своїми діями, які виразились у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення. У скоєному щиро кається, вказав, що зробив для себе належні висновки, просить його суворо не карати, шкодує про вчинене.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, відповідно до письмової заяви просить розглянути справу за її відсутності, вказала, що цивільний позов подавати не буде, покарання призначити відповідно до санкції статті, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує характер і ступінь вчинено кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, який перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, є працездатним, в силу ст. 89 КК України не судимий, відсутність претензій від потерпілої, а тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України у межах санкції статті у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальному проваджені відсутній
Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 золотий лантюжок - залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 .
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи №СЕ-19/111-20/57693-ТВ від 27.11.2020 року складають 326 грн. 90 коп.
Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначеної експертизи в сумі 326,90 грн.
Строк дії запобіжного заходу, обраний відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, на час ухвалення вироку суду закінчився.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази:
- золотий лантюжок, який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити у власності останньої.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 326,90 грн. (триста двадцять дев`ять грн. 90 коп.)
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1