Справа № 522/3963/21
Провадження по справі № 1-кп/522/1295/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003382 від 11.12.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро (Дніпропетровськ), громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, місця реєстрації немає, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 15.03.2006 року Білгород- Дністровським р/с Одеської області за ч. З ст. 185, ст. 69 КК України до 1 року п/в, ст. 75 КК України 1 рік і/с; 15.06.2007 Білгород-Дністровським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця п/в; 21.12.2011 Білгород- Дністровським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця п/в; 05.02.2018 Малиновським р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років п/в, ст. 75 КК України - 2 роки п/в;
- 18.04.2018 року Малиновським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 п/в. 25.06.2019 Приморським р/с м. Одеси за ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця п/в;
- на теперішній час, притягується до кримінальної відповідальності Приморським р/с м. Одеси за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України;
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2021 року в провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003382 від 11.12.2020 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.
Прокурор в судовому засіданні просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а сааме, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовженння строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки ризики, вказані прокурором, не доведені.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_3 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, станом на теперішній час притягується Приморським районним судом за вчинення іншого корисливого злочину, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, і що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Можливість призначення у разі визнання винуватим обвинуваченого йому покарання у вигляді позбавлення волі, наявність невідшкодованої майнової шкоди у особливо великих розмірах, дає підстави вважати, що застава у межах, зазначених у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до обвинувального акту встановлено, що кіклькість наркотичних засобів, наявних в ОСОБА_3 для збуту, згідно Наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року є великим розміром,.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням його майнового стану, беручи до уваги, що ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів, станом на теперішній час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, а тому суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із залишенням раніше обраної застави у розмірі, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 314-316, 291 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», на 60 днів, тобто до 11.09.2021 року включно.
Залишити заставу, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, обрану ухвалою суду від 10.03.2021 року як альтернативний запобіжний захід.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого; провадження по справі 1-кп/522/1295/21.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1)прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу становить 2 місяці і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 13.07.2021 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом 5 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
13.07.2021