Справа № 606/643/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , перекладача ОСОБА_11 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля кримінальне провадження №0000412 про обвинувачення
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рахів, проживає АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої, останній раз засудженої вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці за ч.3 185 КК України до позбавлення волі на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробовувальним терміном,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 було пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті і підтримане прокурором під час судового розгляду, наступного змісту: 20 листопада 2019 року близько 11 год.00 хв у ОСОБА_9 , яка перебувала біля житлового будинку належного ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до житла, а саме до вказаного житлового будинку. Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 20 листопада близько 11 год. 00 хв., перебуваючи поруч з домогосподарством ОСОБА_8 , по АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, таємно, переконавшись, що її дії будуть не помічені, зайшла на подвір`я вказаного господарства, підійшла до вхідних дверей будинку, які відчинила шляхом підбору ключа та в подальшому проникла в середину будинку, в якому в одній із кімнат з сумки, яка зберігалась під ліжком викрала грошові кошти в сумі 5970 євро(станом на 24.11.2019 року згідно курсу НБУ становить 160194,32 грн. та 250 доларів США (станом на 24.11.2019 року згідно курсу НБУ становить 6048,42 грн.). Маючи реальну можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_9 покинула приміщення житлового будинку. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 завдано матеріальної шкоди ОСОБА_8 на зальну суму 166242,74 грн.

Такі дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднаного з проникненням у житло.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнала повністю. Вказала, що вона не вчиняла крадіжки, їй навіть не відомо, де знаходить село, в якому проживає потерпіла та відмовилась надавати показання.

В судовому засіданні досліджені наступні докази, на які посилається сторона обвинувачення:

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 23 листопада 2019 року виявила відсутність грошей, які зберігала в своєму будинку. Вважає, що крадіжка сталася 20 листопада 2019 року. Того дня, вона зачинила двері в хаті на замок, вийшла в садок, повернулася та виявила, що двері відчинені. Зайшла в будинок, всі речі були на місцях. За декілька днів, в суботу, помітила, що покривало на дивані лежить не так, як завжди. Відкрила диван, грошей не було, зрозуміла, що їх вкрали. В скляній баночці були її заощадження 170 євро та 250 доларів США, у чорному кошельку були гроші сина, скільки точно не знає. Про подію повідомила поліцію. Гаманець та банка, в яких були зберігала гроші були в коричневій замшевій сумці, що захована в дивані. Сусідка прийшла і сказала, що бачила три жінки біля хати. Потерпіла вказала, що злочинці, перебуваючи в будинку, могли бачити її з вікна, і коли потерпіла поверталася з саду, то покинули подвір`я. Додатково потерпіла відмітила, що коли виходить з будинку, то двері завжди зачиняє на ключ. Хто вчинив злочин сказати не може, оскільки не бачила.

Так, допитаний в судовому засіданні за правилами допиту свідка ОСОБА_12 , показав, його мама подзвонила в листопаді 2019 року, повідомила, що викрали гроші, які свідок привіз на зберігання. Загальна сума коштів, які ОСОБА_12 привіз на зберігання становила 5800 євро. Вони зберігалися в чорному гаманці, який захований в сумці, сумка ж була всередині дивану в одній із кімнат будинку, де проживає його мати. Таку суму накопичив, оскільки тривалий час працює далекобійником

Згідно із заявою ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення від 23.11.2019 року, остання звернулася в органи поліції, повідомила, що в період часу з 09.00 год. по 12 год. 20 листопада 2019 року невстановлена особа шляхом підбору ключа проникла в житловий будинок ОСОБА_13 жит. АДРЕСА_2 , звідки викрала 5970 євро та 250 доларів США чим завдала матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 161220 грн;

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23 листопада 2019 року , під час огляду за участі ОСОБА_8 домогосподарства по АДРЕСА_3 , оглянуто кімнату будинку, де зберігалися грошові кошти, виявлені та вилучені сім папілярних візерунків пальців рук, три сліди ймовірно рукавиць, серцевина врізного замка та гаманець.

Відповідно до висновку експерта від 18.12.2019 року № 1.4-982/19 за результатами проведеної дактилоскопічної експертизи при порівняльному дослідженні методом співставлення ознак папілярних узорів відображених у слідах пальців рук, що придатні для ідентифікації особи, з ознаками папілярних узорів відображених у відбитках пальців рук осіб, дактилокарти яких надані на дослідження, встановлено збіги між слідом пальця руки, найбільшими розмірами 24х18 мм, на відрізку липкої стрічки 3, який вилучений із внутрішньої сторони дверей кімнати № 1 при огляді місця події та відбитками вказівного пальця правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з повідомленням КНДЕКЦ МВС України № 19/120/3/6-165-2020 від 14 січня 2020 року дактилоскопічна карта на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 перевірена за дактилоскопічним обліком Тернопільського НДКЦ, за результатами перевірки встановлено, що відбитки та відтиски рук повністю збігаються із відбитками і відтисками рук на дактилокарті заповненій на ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була поставлена на облік у 2008 році.

За постановою про уточнення анкетних даних від 21 січня 2020 року, дійсними анкетними даними особи, яка називалася в даному провадженні як ОСОБА_14 , є ОСОБА_9 , що встановлено на підставі паспорта НОМЕР_1 .

За дослідженими судом протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04 грудня 2019 року, свідок ОСОБА_15 - під № 3, впізнала особу . на ім`я « ОСОБА_14 », яку бачила на господарстві ОСОБА_8 20.11.2019 року за сукупністю ознак: чорне волосся, обличчя овальної форми, очі темного кольору, середньої тілобудови, ріст приблизно 170 см.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що є сусідкою ОСОБА_8 . В листопаді 2019 року дізналася від поліції, що була крадіжка в сусідки. Повідомила працівникам поліції, що бачила як від нової хати відходило три жінки, були середньої статури, в довгих спідницях та хустках на голові. При впізнанні показала на особу, чи це обвинувачена сказати не може, так як не запам`ятала обличчя жінок, знаходилась від них на відстані. При повторному допиті свідок ОСОБА_16 показала, що на впізнанні було четверо дівчат, серед них свідок мала впізнати людину, яка обікрала сусідку. Серед тих дівчат при впізнанні побачила дівчину, яку бачила біля подвір`я ОСОБА_8 . В протоколі вказано, по яких ознаках впізнала, зокрема, по обличчю. Всі дівчата були подібні. При впізнані були присутні поняті. При попередньому допиті сказала, що не впізнала обвинуваченої, бо боялася, погано себе почувала, перехвилювалася, оскільки має проблеми з серцем та артеріальним тиском, не обманювала. Скільки разів допитували, не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що був присутній при впізнанні свідком Замойською. Впізнавала свідок серед декількох дівчат, свідок впізнавала і показала на обвинувачену. Було четверо дівчат при пред`явлені.

Свідок ОСОБА_18 показав, що був присутній при слідчій дії - пред`явлення особи до впізнання, було чотири людини. Обвинувачена була тією особою, яку впізнавали.

Відповідно до протоколу огляду від 04.12.2019 року ОСОБА_14 добровільно надала для огляду свою сумку синього кольору, в чому розписалась, розписка записана з її слів, під час огляду вилучено ключі від замка в кількості 53 шт.

На підставі постанови від 04.12.2019 року про відібрання зразків для експертного дослідження, винесена слідчим ОСОБА_19 , постановлено відібрати у ОСОБА_14 експериментальні зразки відбитків рук для проведення експертного дослідження. Постанова оголошена ОСОБА_14 . Цього ж дня відбрано у ОСОБА_14 зразки для експертизи, а саме: відбитки рук для проведення експертизи, які зняті на один аркуш білого паперу.

Відповідно до висновку судово - трасологічної експертизи від 03.12.2019 року № 1.3-598/19, наданий на дослідження циліндровий механізм врізного замка, який був вилучений під час огляду місця події за фактом таємного викрадення майна із приміщення будинку в с. Ілавче в період часу з 09.00 год. 20.11.2019 року справний, будь-яких слідів залишених внаслідок дії сторонніх предметів не виявлено.

Захисник обвинуваченої зазначив, що обвинувачення базується на неналежних та недопустимих доказах. Просить суд звернути увагу на те, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися лише на припущеннях і може бути ухваленим лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В судовому засіданні також досліджені наступні докази, на які посилається сторона захисту.

Постанову слідчого ОСОБА_20 від 25 листопада 2019 року про призначення судово- дактилоскопічної експертизи. Постанову слідчого ОСОБА_20 від 05. 12. 2019 року про залишення без виконання постанови про призначення судово- дактилоскопічної експертизи. Захисник звертає увагу, що в резолютивній частині постанови вказано експерту повернути надані у розпорядження експерта сейф пакет ЕХР № 263116 із вмістом додатку до ОМП та дактилокарт ОСОБА_8 та ОСОБА_21 .

Постанову слідчого ОСОБА_22 від 11 грудня 2019 року про призначення судово- дактилоскопічної експерти. Супровідну від 12.12.2019 року, з якої слідує, що слідчим направлено постанову та сейф пакет ЕХР № 0235694 із вмістом додатку до ОМП та паперовий конверт із вмістом дактилокарт ОСОБА_8 , ОСОБА_23 , ОСОБА_14 .

Відповідь від 11.11.2020 року, згідно з якою ОСОБА_24 та ОСОБА_25 перебувають на службі в Теребовлянському ВП ГУНП.

Копії сторінок Журналу обліку доставлених, відвідувачів,запрошених до відділу поліції, щодо відвідування свідком ОСОБА_15 відділення поліції 04.12.2019 року та 25.11.2019 року.

Як слідує із запису № 995 від 04.12.2019 року ОСОБА_16 зявилася до відділу поліції о 15 год. Відповідно до запису без номера ОСОБА_16 з`явилася в райвідділ поліції 25.11.2019 року о 10 год. 50 хв.

Допитано свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які показали,що ОСОБА_9 в період вчинення злочину займалася виготовленням документів на отримання допомоги сім`ям з дітьми в смт. Ярмолинці.

Заслухавши показання потерпілої, допитавши свідків, заслухавши сторін кримінального провадження,дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність таких - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку.

За змістом статті 62 Конституції України, під час розгляду кримінальних проваджень має суворо дотримуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст.121 Конституції України та ст.36 КПК України, підтримання державного обвинувачення покладається на прокурора.

Згідно з ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Частиною 3 цієї статті встановлено, що під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків;

Відповідно до ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Статтею 23 КПК України закріплено принцип безпосередності дослідження показань, речей і документів. Зокрема, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо.

При цьому, докази подані тією чи іншою стороною повинні бути належними та допустимими.

Згідно з ч.1 ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів;

Частиною 1 ст.86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення;

Одним із фундаментальних доказів обвинувачення є висновок дактилоскопічної експертизи, згідно з яким при порівняльному дослідженні методом співставлення ознак папілярних узорів відображених у слідах пальців рук, що придатні для ідентифікації особи, з ознаками папілярних узорів відображених у відбитках пальців рук осіб, дактилокарти яких надані на дослідження, встановлено збіги між слідом пальця руки, найбільшими розмірами 24х18 мм, на відрізку липкої стрічки 3, який вилучений із внутрішньої сторони дверей кімнати № 1 при огляді місця події та відбитками вказівного пальця правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак допустимість вказаного доказу спростовується наступним.

Так, відповідно до ст.245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу).

Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

В свою чергу статтею 241 КПК передбачено, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на їхньому тілі слідів кримінального правопорушення або особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу. Освідування здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря. Освідування, яке супроводжується оголенням освідуваної особи, здійснюється особами тієї ж статі, за винятком його проведення лікарем і за згодою особи, яка освідується. Слідчий, прокурор не вправі бути присутнім при освідуванні особи іншої статі, коли це пов`язано з необхідністю оголювати особу, що підлягає освідуванню.

Отримання зразків для експертизи - це самостійна процесуальна дія, що проводиться стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи, слідчим суддею у випадках, якщо експертиза призначена за клопотанням сторони провадження або судом з метою забезпечення проведення експертизи та встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Зразки, отримані для експертизи, не є доказами у кримінальній справі, проте несуть в собі інформацію, що має доказове значення. Така інформація стає доступною і може бути застосована в доведенні по кримінальному провадженню лише в результаті проведення експертизи. Саме тому зразки для порівняльного дослідження мають особливий процесуальний статус, являють собою матеріал для отримання нового або перевірки вже наявного доказу.

Так, дактилоскопування є процесом знімання відбитків пальців, а дактилоскопія наукою, що вивчає капілярні узори кінцевих фаланг пальців рук із метою встановлення особи людини. Наукові основи дактилоскопії спираються на дані гістології, ембріології, фізіології, біохімії та порівняльної анатомії. Отже, біологічних складових у відбитках пальців достатньо, і завдяки ним та спеціальним фарбам, здатним зафіксувати безкольорові пітожирові виділення папілярних ліній, сукупність яких є стійкою, відновлювальною і унікальною для кожного, дані відбитки завжди є біологічними зразками особи.

Натомість, судом встановлено, що сліди пальців рук ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 було відібрано на підставі постанови слідчого, а не прокурора, тобто з порушенням вимог ст.245 КПК, а отже протокол отримання зразків для проведення експертизи є недопустимим доказом, відповідно і висновок від 18.12.2019 року № 1.4-982/19 за результатами проведеної дактилоскопічної експертизи є недопустимим доказом.

Як слідує з протоколу огляду місця події від 23.11.2019 року, під час огляду домогосподарства по АДРЕСА_3 , оглянуто кімнату будинку, де зберігалися грошові кошти, виявлені та вилучені сім папілярних візерунків пальців рук, три сліди ймовірно рукавиць, серцевина врізного замка та гаманець. Однак як слідує з фабули обвинувачення, місцем вчинення злочину є домогосподарство по АДРЕСА_4 . В протоколі огляду місця події не вказано яким чином вилучені речі упаковані, і в які саме сейф пакети, тому суд вважає слушними доводи сторони захисту щодо наявності сумнівів з приводу того, що слідчим то призначалася дактилоскопічна експертиза, відправлявся один сейф пакет, то слідчий виносив постанову про залишення без виконання постанови про призначення судово- дактилоскопічної експертизи, потім знову виносив постанову про проведення дактилоскопічної експертизи, знову направля сейф пакет з ОМП проте вже з іншим номером, і вагоме питання при дослідженні даних доказів, чи не піддавались сторонньому впливу дані предмети до скерування їх в експертну установу. Дані сумніви не спростовано стороною обвинувачення, а тому такі тлумачаться на користь особи.

У період з 22 год.25 хв. до 23.30 год 04.12.2019 року із ОСОБА_9 проводилось ряд слідчих дій, пред`явлення особи до впізнання, огляд предмету, відібрання зразків узорів пальців рук. При цьому стороною обвинувачення не доведено необхідність проведення такої слідчої дії з обвинуваченою в нічний час.

Покази свідка ОСОБА_15 надані в судовому засіданні є суперечливими, оскільки при первинному допиті свідок ствердно казала, що не бачила осіб, які вчинили крадіжку, оскільки відстань між ними була великою. При повторному допиті вказала, що впізнала обвинувачену, проте не змога вказати за якими ознаками зіславшись на те, що всі ознаки називала при впізнанні, які були записані в протоколі. Також суд приймає до уваги твердження захисника з приводу суперечливої поведінки свідка, так остання перед проведенням впізнання перебувала близько семи годин у відділенні поліції, серед осіб, яких впізнавала свідок ОСОБА_29 була слідча та дізнавач., яких свідок могла бачити у відділі. Більше того, ОСОБА_9 відрізнялася зовнішніми ознаками, зокрема смуглявістю шкіри, стилем одягу, яскравим взуттям.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року (справа № 159/3738/16-к) обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи/осіб доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України не доведена, сторона обвинувачення не довела її винуватість поза розумним сумнівом, а усі сумніви щодо його винуватості повинні бути витлумачені на користь такого.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Відповідно до ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Основною із правових підстав ухвалення виправдувального вироку є недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується особа, тобто, не доказано сам факт кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме: діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дійшов висновку, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати, а тому, ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України необхідно виправдати.

Винесення виправдувального вироку забезпечить дієву реалізацію одного із завдань кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України: охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жоден невинуватий не був засуджений.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 373,374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , визнати невинуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України виправдати її на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, - у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою скасувати.

ОСОБА_9 звільнити з під варти в залі судового засідання.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді від 05.12.2019 року на 53 ключі від замка.

Речові докази: 53 ключі, сліди рукавиць після набрання вироком законної сили -знищити ,дактилокарти ОСОБА_8 , ОСОБА_23 . ОСОБА_14 , папілярні узори вилучені при огляді місця події зберігати при матеріалах кримінального провадження, серцевину врізного замка після набрання вироком законної сили повернути потепілій ОСОБА_8 .

Судові витрати у даному кримінальному провадженні за проведення дактилоскопічної експертизи 1099,07 грн., трасологічної експертизи 471,03 грн., трасологічної експертизи 471,03 грн. - віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1