ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 1-кп/643/621/21

Справа № 643/10994/20

19.02.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, що має середньо-технічну освіту, не працюючої, не заміжньої, яка має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 16.01.2020 приблизно о 08.00 год., більш точного часу під час досудового розслідування встановлено не було, знаходячись на законних підставах в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , де вона мешкала з дозволу власниці помешкання ОСОБА_4 , побачила в кімнаті вказаної квартири, телевізор «Panasonic TX-LR32S10», який остання залишила без нагляду в шафі своєї кімнати. Діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, передбачаючи виникнення суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за її протиправними діями ніхто не спостерігає, таємно викрала телевізор Panasonic TX-LR32S10 вартістю 2650,00 грн., що належить ОСОБА_4 , після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, звернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним у подальшому на свій розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 2650,00 грн.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю, не оспорювала фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті. Показала про обставини скоєння кримінального правопорушення, як викладено вище. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, визнала частково, в частині стягнення матеріальної шкоди визнала в повному обсязі, а в частині стягнення моральної шкоди не визнала.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченою, не оспорювання фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої в частині цивільного позову, дослідженням даних про особу обвинуваченої та матеріалів цивільного позову.

Допитана в судовому засіданні в частині цивільного позову потерпіла підтримала цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, та пояснила, що викрадене майно повернуто їй не було, також внаслідок дій обвинуваченої їй була спричинена моральна шкода, оскільки обвинувачена жодного разу в повному обсязі не сплатила за оренду квартири, що підтверджено розпискою про заборгованість, що оцінила в 10000 грн.

Суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих їй дій та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона не працює, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судима, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом*якшують покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття у скоєнні злочину, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченої, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом*якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства та вона, в силу ст.75 КК України, може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням. При цьому, суд призначає обвинуваченій покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті.

У зв*язку з тим, що обвинуваченій під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання їй запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, суд задовольняє цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної шкоди в повному обсязі, у зв*язку з його визнанням обвинуваченою.

Разом з цим, суд не знаходить підстав для задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, оскільки потерпіла, в порушення ст. 81 ЦПК України, не надала суду доказів щодо спричинення їй діями обвинуваченої моральної шкоди. Одночасно, суд роз*яснює потерпілій, що з позовними вимогами про стягнення з обвинуваченої заборгованості по сплаті орендної плати, вона вправі звернутися до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки зазначені правовідносини не є предметом даного судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік.

В силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов*язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з*являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, 5000 грн. В іншій частині позову відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя