Справа № 991/3653/21
Провадження №11-сс/991/394/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2021 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора ТОВ «Укравтотранс Плюс» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2021 відмовлено у задоволенні скарги директора ТОВ «Укравтотранс Плюс» ОСОБА_6 на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, директор ТОВ «Укравтотранс Плюс» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із доповненнями і просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.06.2021 та постановити нову, якою задовольнити скаргу ТОВ «Укравтотранс Плюс», зобов`язати детективів НАБУ внести до ЄРДР відомості за повідомленням ТОВ «Укравтотранс Плюс» від 05.05.2021 вих. №05-05/2021 і через 24 години з моменту внесення відомостей надати заявнику витяг із ЄРДР.

Посилається на такі обставини.

Ухвала слідчого судді є необґрунтованою та протиправною. Повідомлення ТОВ «Укравтотранс Плюс» від 05.05.2021 вих. №05-05/2021 про вчинення начальником Слобожанського міжрегіонального управління Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека) ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366-2, ст.368-5 КК України, містить конкретні фактичні дані, достатні для внесення відомостей про вчинення корупційних кримінальних правопорушень до ЄРДР.

Зокрема, у частині повідомлення за ч.1 ст.366-2 КК України зазначено, що декларація за 2020 рік подана ОСОБА_7 23.03.2021, що є датою вчинення вказаного злочину. При цьому ОСОБА_7 свідомо та умисно вніс до декларації завідомо недостовірні відомості, а саме: не зазначив інформацію про наявність на праві власності у члена його сім`ї цивільної дружини ОСОБА_8 корпоративних прав у підприємстві ТОВ «МРТ МЕДСЕРВІС» (), вартість яких складає 4 302 000,00 грн та дорівнює 50% статутного капіталу цього підприємства (8 604 000,00 грн). Також ОСОБА_7 належить до суб`єктів, визначених п.2 ч.5 ст.216 КПК України, оскільки є службовою особою державного органу начальником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпека. Діяння за ч.1 ст.366-2 КК України матиме місце, якщо грошові активи відрізняються від достовірних на суму п`ятсот і більше прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У цьому випадку, якщо грошові активи відрізняються від достовірних на суму понад 1 135 000,00 грн (500 х 2270 = 1 135 000). Отже, у діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України, досудове розслідування у якому, відповідно до ч.5 ст.216 КПК України, мають здійснювати детективи НАБУ.

У частині повідомлення за ст.368-5 КК України містяться конкретні фактичні дані, що свідчать про отримання ОСОБА_7 , як службовою особою державного органу, активів у значному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджена доказами. При цьому у повідомленні вказується про приблизну суму активів понад 150 000,00 євро. Точна ж їхня вартість має бути встановлена під час досудового розслідування. Крім того, відповідно до ч.1, п.5 ч.5 ст.214 КПК України та приписів «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298, право визначення попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, належить до компетенції реєстратора ЄРДР, а не заявника чи слідчого судді.

Детектив НАБУ та представник ТОВ «Укравтотранс Плюс», будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибули. Детектив НАБУ про поважність причин свого неприбуття не повідомив. Представник ТОВ «Укравтотранс Плюс» в апеляційній скарзі та доповненні до неї просить проводити апеляційний розгляд без участі представника ТОВ «Укравтотранс Плюс».

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття. А тому апеляційна скарга розглядається без участі детектива НАБУ та представника ТОВ «Укравтотранс Плюс».

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не є обґрунтованою.

У цьому провадженні встановлено такі обставини.

31.05.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга директора ТОВ «Укравтотранс Плюс» ОСОБА_6 на бездіяльність детективів НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Зі змісту скарги вбачається, що 06.05.2021 ТОВ «Укравтотранс Плюс» звернулося до НАБУ з повідомленням про вчинення начальником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366-2, ч.2 ст.368-2 КК України. 24.05.2021 ТОВ «Укравтотранс Плюс» отримало відповідь від НАБУ про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за результатами розгляду повідомлення. Особа, яка подала скаргу, вважає, що детективами НАБУ допущено протиправну бездіяльність, адже вони не виконали обов`язку, визначеного ч.1 ст.214 КПК України. У зв`язку з цим просить зобов`язати детективів НАБУ в порядку ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості за повідомленням ТОВ «Укравтотранс Плюс» від 05.05.2021.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя врахував такі положення закону та встановлені обставини.

У п.2 ч.5 ст.216 КПК України йдеться про умову, яка відносить кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366-2 КК України, до підсудності Вищого антикорупційного суду. Проте, предметом ст.366-2 КК України є декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» (далі Закон). Інформація, що зазначається в декларації, визначена у ст. 46 Закону. Декларація не має будь-якої вартості, яку можна було б оцінити у грошовому еквіваленті, а внесення до неї недостовірних відомостей на суму, що перевищує 500 прожиткових мінімумів доходів громадян має значення для кваліфікації дій особи як злочину, але не є предметом цього кримінального правопорушення. Також ОСОБА_7 за посадою не належить до суб`єктів, визначених у п.1 ч.5 ст.216 КПК України. У зв`язку з цим викладені у скарзі обставини за ст.366-2 КК України слідчий суддя не має повноважень розглядати, не може встановлювати наявність або відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР щодо вчинення вказаного злочину. Тому в цій частині скарга не перевіряється слідчим суддею.

Злочин, передбачений ст.368-5 КК України, віднесений до підсудності Вищого антикорупційного суду. Проте, у повідомленні про кримінальне правопорушення не наведено відомостей, що можуть свідчити про вчинення цього корупційного злочину. Зокрема, ст.368-5 КК України визначає, що кримінальна відповідальність за нею настає у разі набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи. Станом на дату вчинення злочину 20.03.2021 діяння за ст.368-5 КК України матиме місце у разі набуття особою активів, вартість яких більше ніж на 7 377 500 грн перевищує її законні доходи. Однак, у повідомленні йдеться про суму в розмірі 150 000 євро, що складає понад 5 млн грн та є значно меншою від суми, необхідної для кваліфікації діяння особи за ст.368-5 КК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що у повідомленні про злочин не зазначено фактичних відомостей та обставин, що вказували або могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, із чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄРДР, а тому подана скарга не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.
Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. При цьому в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Із наведеного слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у них даних про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Якщо такої інформації немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Крім того, норми чинного процесуального законодавства закріплюють обов`язок здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, достатніх для реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, а не будь-якої інформації, викладеної особою в заяві чи повідомленні про вчинення кримінального правопорушення.
У повідомленні про кримінальні правопорушення від 05.05.2021 директор ТОВ «Укравтотранс Плюс» вказує на ймовірні кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366-2, ст.368-5 КК України, вчинені начальником Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки ОСОБА_7 .
Однак, фактичних даних, які б підтвердили чи свідчили про вчинення ОСОБА_7 зазначених кримінальних правопорушень, заявником не наведено.
Відповідно до положень ст.1 Закону члени сім`ї це, зокрема, будь-які особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у ч.1 ст.3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Згідно з приміткою до ч.7 ст.46 Закону членами сім`ї суб`єкта декларування, які не є його подружжям або неповнолітніми дітьми станом на останній день звітного періоду, вважаються особи, що спільно проживали із суб`єктом декларування станом на останній день звітного періоду або сукупно протягом не менше 183 днів протягом року, що передує року подання декларації.
Викладені відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366-2 КК України, є лише припущенням заявника, зводяться виключно до аналізу поданої ОСОБА_7 виправленої (щорічної) декларації за 2020 рік, її порівняння з декларацією за 2015 рік, твердження про відсутність зазначення у деклараціях за період із 26.04.2015 до 23.03.2021 інформації про нібито цивільну дружину ОСОБА_7 ОСОБА_8 , належного їй майна та корпоративних прав. Однак, заявником не зазначено відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 , хоча й не перебуває з ОСОБА_7 у шлюбі, але дійсно є членом його сім`ї, відповідно до вищевказаних приписів Закону.
Водночас у повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.368-5 КК України, не вказано інформації, що містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), які б свідчили про набуття ОСОБА_7 активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи, тобто більше ніж на 7 377 500 грн.

А тому правильним є висновок слідчого судді про те, що, оскільки в повідомленні про злочин не зазначено конкретних фактичних відомостей та обставин, що вказували або могли б свідчити про вчинення саме кримінальних правопорушень, із чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄРДР, подана скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.
Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та скасування ухвали слідчого судді, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення та ухвалу слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Укравтотранс Плюс» ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03 червня 2021 року залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4