справа № 642/1169/21
провадження № 1-кп/642/443/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, українця, неодруженого з повною загальною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порушення вимог ст. 28 «Конституції України» згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою він проживає в одній квартирі, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Так, 08 квітня 2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_5 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, на зауваження не реагував, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї. За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 14.04.2020 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 170 гривень 00 копійок.

Крім цього, 23 грудня 2020 року ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку з матір`ю ОСОБА_5 , під час якої висловлювався нецензурними словами та погрозами, чим скоїв психологічне насильство в сім`ї. За вказані дії постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.12.2020 року ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 340 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин:

03 січня 2021 року приблизно о 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство над своєї матір`ю ОСОБА_5 , яке виражалося в нецензурних висловлюваннях на її адресу та в погрозах застосування фізичного насильства. Внаслідок таких систематичних дій ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 постійно перебуває у стані емоційного пригнічення та у неї спостерігається погіршення психологічного самопочуття, зниження самооцінки, втрата позитивних емоцій та жаги до життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у в скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діянні та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Прохав суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому враховано, що потерпіла подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршенні якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Згідно досудової доповіді Холодногірського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, орган пробації вважає , що виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання межах ст. 126-1 КК України у вигляді позбавлення волі. Разом з тим з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з встановленням іспитового строку, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за якими призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1