Справа № 464/28/21
пр.№ 1-кп/464/317/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2021 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження №464/28/21, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001537 від 10 грудня 2020 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Ріпнів Буського району Львівської області, з професійно-технічною освітою, не працює, являється особою з другою групою інвалідності з дитинства, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимості не має,

за ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою слідством особою, 10.12.2020 близько 19:15 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , будучи об`єднаним спільним умислом на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, підійшли до потерпілого ОСОБА_4 та відкрито викрали його мобільний телефон марки "Iphone 5", imei: НОМЕР_1 , сірого кольору, вартістю 800 грн., який був у силіконовому чохлі, вартістю 50 грн, сім-картою оператора ПрАТ "Київстар" під номером НОМЕР_2 , вартістю 50 грн., захисним склом вартістю 60 грн., банківською карткою АТ "Ощадбанк", виданої на ім`я ОСОБА_4 та грошовими коштами на суму 100 грн., які знаходились в його руці, після чого, ОСОБА_6 разом з невстановленою слідством особою втекли з місця події із викраденим майном.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 та спільно із невстановленою слідством особою заподіяли ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 1060 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 та прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 під час досудового розслідування 24 березня 2021 року уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_6 беззастережно та повністю визнав винуватість у вчиненому та сторони дійшли згоди щодо призначення останньому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 років позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк згідно ч.4 ст. 75 КК України та покласти обов`язки передбачені ч.1 ст. 76 КК України. При цьому, обираючи вид і міру покарання підозрюваньому, сторони врахували ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття ОСОБА_6 у вчиненому та добровільне відшкодування завданого збитку, а також і відсутність обставин, що обтяжують покарання. ОСОБА_6 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди та він дав згоду на її затвердження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання.

Потерпілий не заперечив затвердженню угоди.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України є правильною, так як він здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за попередньою змовою групою осіб.

Судом встановлено, що обвинувачений повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.ст.468, 469, 472, 474 КПК України, підстави відмови у затвердженні за ч.7 ст.474 КПК України відсутні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого впливу зі сторони; обвинувачений має реальну можливість виконати всі взяті на себе за угодою зобов`язання; міра покарання, яка узгоджена сторонами, відповідає вимогам КК України. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України.

Згідно з приписами п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч.1 ст.475 КПК України).
Враховуючи вищенаведене, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку, про можливість ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 , яким слід затвердити угоду про визнання винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання зі звільненням від відбування такого з встановленням іспитового строку.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 475 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 березня 2021 року між ОСОБА_6 та прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001537 від 10 грудня 2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1