Справа № 936/294/21
Провадження № 1-кс/936/83/2021
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

31.03.2021 р. смт. Воловець

слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки селища Воловець Закарпатської області, вдови, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-03.02.2011 року Воловецьким районним судом Зкарпатської області за ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закараптській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 . Обґрунтовує клопотання тим, що остання 30 березня 2021 року приблизно о 15:30 годині, перебуваючи по місцю проживання в літній кухні за адресою АДРЕСА_1 , в ході сварки, на ґрунті неприязних відносин, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, нанесла один удар ножем в ліву частину грудної клітки своєму співмешканцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який від отриманих травм помер на місці події.
В обґрунтування поданого клопотання покликаються на те, що 31.03.2021 року повідомлено ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, може переховуватися від органу досудового слідства, зокрема це підтверджується тим, що вона вчинила злочин, міра покарання якого передбачає позбавлення волі строком від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, адже є суспільно-небезпечною особою, так як раніше вже вчиняла злочин проти життя та здоров`я особи, передбачений ч.2 ст.121 КК України та відбувала за нього покарання, тому може продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки схильна вчиняти злочини даної категорії; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні так як вони на даний час ще не допитані.

В судовому засіданні прокурор та слідчий виклали доводи аналогічні до наведених в клопотанні, просили таке задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Захисник підозрюваної відносно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечила, з підстав відсутності доказів скоєння інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Підозрювана підтримала думку захисника, пояснила, що винною себе не визнає. Вважає вказане клопотання безпідставне і в задоволенні такого просить відмовити.

Заслухавши думку підозрюваного, захисника, слідчого, прокурора оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закараптській області ОСОБА_4 знаходяться матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 000027 від 30.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

30.03.2021 року підозрювану ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

31.03.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до розписки про отримання копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрювана отримала таке о 12:10 год. Судове засідання з розгляду такого клопотання розпочато з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України, тобто після спливу трьох годин вручення копії клопотання та додатків до нього.
Вчинення підозрюваною ОСОБА_5 інкримінованого правопорушення підтверджується отриманими у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією витягу з ЄРДР №000027; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.03.2021 року, повідомленням про підозру від 31.03.2021 року.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими, а також достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , оскільки існують факти, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що остання могла вчинити дане кримінальне правопорушення.
Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Окрім того, матеріали клопотання, наразі свідчать про те, що ОСОБА_5 не має жодних соціальних зв`язків, є вдовою, не працює та не має постійного джерела прибутку.
Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, ОСОБА_5 раніше була засуджена за ч.2 ст.121 КК України вироком Воловецького районного суду Закарпатської області від 03.02.2011 року на 7 років позбавлення волі, судимість якої у встановленому законом порядку не погашена та не знята.
Крім того, інкриміновані обставини вчинення кримінального правопорушення (умисне вбивство), у своїй сукупності з його тяжкістю (вчинено особливо тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років), підтверджують наявність вищевказаних ризиків.
При цьому, суд вважає, що підозрювана, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує їй в разі визнання її винною, не буде виконувати покладені на неї обов`язки та може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Доказів неможливості підозрюваної за станом здоров`я перебувати в місцях ув`язнення не надано.
У сукупності вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про наявність високого ступеню ймовірності того, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти злочини та буде переховуватися від суду з метою уникнути покарання, що їй загрожує у разі доведення винуватості в інкримінованих йому злочині.
Таким чином, під час розгляду вказаного питання судом встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Враховую і те, що навіть якщо підозрювана і не має на меті ухилятися від суду, впливати на потерпілих чи свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваної, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Таким чином, під час розгляду вказаного клопотання встановлено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваної запобіжного заходу, менш суворого ніж тримання під вартою, що відповідно до ст.ст. 183, 194, 199 КПК України є підставою для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання піж вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим кодексом. При цьому, згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України суд має право не визначати розмір застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відтак, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за неможливе визначити підозрюваній розмір застави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

клопотання слідчого СВ ВП№2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Встановити строк тримання ОСОБА_5 під вартою строком 60 днів з моменту затримання, тобто до 28.05.2021 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її винесення.

Повний текст ухвали виготовлено 31.03.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1