ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.02.2021 Справа №607/21282/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002232 від 05 листопада 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тернополя, українки, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, неодруженої, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючої на посаді прибиральниці в ОСББ «Галжек», зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

та прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
та потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2020 року близько 20.00 год. поліцейський Управління патрульної поліції департаменту патрульної поліції в Тернопільській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 разом із помічником дільничного інспектора поліції СДОП ВП ПП ТВП ГУНП в Тернопільській області капралом поліції ОСОБА_5 , перебували на добовому чергуванні у складі мобільної групи по протидії домашньому насильству у форменому одязі із спецзасобами та табельною вогнепальною зброєю.

Цього ж дня, о 18.49 год., під час несення служби, на службовий планшет надійшло повідомлення «Інші тілесні ушкодження», від мешканки під`їзду АДРЕСА_2 , а саме від обвинуваченої ОСОБА_3 . Отримавши вказане повідомлення, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 прибули на вказану адресу.

Перебуваючи поряд із під`їздом №1 по АДРЕСА_3 , працівниками мобільної групи по протидії домашньому насильству ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , було виявлено заявницю ОСОБА_3 , яка повідомила, що її батько ОСОБА_7 вчиняє домашнє насильство відносно неї та двох її неповнолітніх дітей.

З метою припинення протиправних дій ОСОБА_7 , працівники мобільної групи по протидії домашньому насильству ОСОБА_6 та ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_3 піднялися у приміщення квартири останньої, яка знаходиться на 5-му поверсі по АДРЕСА_3 .

Перебування працівників поліції у приміщенні квартири АДРЕСА_4 обурило ОСОБА_3 , яка одразу почала лаятися у їхню сторону нецензурною лайкою, шарпати за формений одяг та виганяти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 із приміщення квартири, на що працівниками мобільної групи по протидії домашньому насильству було зроблено неодноразове зауваження ОСОБА_3 , з метою припинення нею своїх протиправних дії.

Після цього у ОСОБА_3 , яка спільно із працівниками мобільної групи по протидії домашньому насильству ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебувала на сходовій клітці 5-го поверху, виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень під час виконання нею своїх службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 05 листопада 2020 року близько 20.00 год., ОСОБА_3 перебуваючи на сходовій клітці 5-го поверху будинку, що по АДРЕСА_3 , усвідомлюючи те, що перед нею знаходиться працівник поліції ОСОБА_5 , яка перебуває у форменому одязі та виконує свої службові обов`язки відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та спускається сходами вниз, умисно штовхнула обома руками ОСОБА_5 в ділянку плечей ззаду, після чого умисно нанесла один удар правою ногою в ділянку правої сідниці помічника дільничного інспектора поліції СДОП ВП ПП ТВП ГУНП в Тернопільській області капрала поліції ОСОБА_5 , в результаті чого завдала останній фізичного болю та спричинила тілесні ушкодження у вигляді синця правої сідниці із забиттям м`яких тканин, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_3 порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканість помічника дільничного інспектора поліції СДОП ВП ПП ТВП ГУНП в Тернопільській області капрала поліції ОСОБА_5 під час виконання нею своїх службових обов`язків, передбачених Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 1993 року із відповідними змінами.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнала повністю, щиро розкаялась та в судовому засіданні повідомила суду, що ввечері 05 листопада 2020 року вона, разом із своїм батьком ОСОБА_7 та двома неповнолітніми дітьми, перебувала за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 . В цей час, в ході побутового конфлікту з її батьком ОСОБА_7 , останній вчинив домашнє насильство відносно неї та двох її неповнолітніх дітей, про що ОСОБА_3 повідомила працівників поліції, які прибули на місце виклику. Після цього, близько 20.00 год., перебуваючи на сходовій клітці п`ятого поверху будинку, та усвідомлюючи, що перед нею знаходиться працівник поліції ОСОБА_5 , яка перебуває у форменому одязі та виконує свої службові обов`язки та спускається сходами вниз, вона, перебуваючи у стані агресії, безпричинно, умисно обома рукам штовхнула ОСОБА_5 в ділянку обох плечей ззаду, після чого умисно нанесла удар правою ногою в ділянку її правої сідниці. У вчиненому вона щиро розкаюється та просить її суворо не карати.
Обвинувачена ОСОБА_3 ,визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодилася зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовилася від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником своїх службових обов`язків.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 ,суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, її сімейний стан, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, відсутність претензій майнового характеру у потерпілої, а також думку останньої щодо необхідності призначення не суворого покарання обвинуваченій. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченої судом не встановлено.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про її особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої у період його дії на неї слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку терміном 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженої ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженої.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1