ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/287/21 Справа № 705/4897/20 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого в режимі відеоконференції з

ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року про відмову у задоволенні клопотання начальника ДУ "Старобабанівська виправна колонія (№92)" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :
Начальник державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , у якому зазначив про те, що останній своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

16.02.2021 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області відмовлено в задоволенні клопотання начальника ДУ "Старобабанівська виправна колонія (№92)" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, просив скасувати та звільнити його умовно-достроково.

Вказує, що його поведінка на початку строку відбування покарання була не ідеальною, однак згодом він став на шлях виправлення, почав сумлінно виконувати всі вимоги працівників установи, в якій відбуває покарання, за що отримував заохочення. Вважає, що місцевий суд не об`єктивно оцінив доводи, викладенні в клопотанні про його умовно-дострокове звільнення, та безпідставно відмовив у його задоволенні.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 та представника колонії ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст. 81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.

Так ОСОБА_7 засуджений 27.11.2017 Олександрівським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.07.2016, яким його визнано винним і засуджено за ч.3 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.04.2015, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, по 20.06.2017. Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.04.2018 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по день набрання вироком законної сили, тобто 17.04.2018, включно, день за день. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.09.2019 зараховано у строк покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2017, строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 по 16.04.2018 включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 27.11.2017, кінець строку: 26.03.2022.

Станом на 03.12.2020 ОСОБА_7 відбув 3/4 строку покарання, а саме 8 років 8 місяців 7 днів.

Під час перебування в УВП №14 м. Кропивницький характеризувався негативно, до праці не залучався, мав 9 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 22.05.2018 відбував покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» Кіровоградської області, де за період відбування покарання характеризувався негативно, до праці не залучався, мав 7 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав, про що свідчить довідка від 03.12.2020 (а.с. 3).

В ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» Черкаської області відбуває покарання з 25.06.2019, і за час відбування покарання характеризується позитивно, режиму відбування покарання не порушує, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, але має 1 стягнення, яке знято у встановленому законом порядку. Виконує обов`язки днювального відділення №8, до праці та виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, виконує поставлені завдання, приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та участі в роботі самодіяльних організацій, за що заохочувався 4 рази правами начальника колонії.

Адміністративна комісія установи 12.09.2020 відмовила ОСОБА_7 у зміні умов тримання, та 26.09.2019 у застосуванні ст. 82 КК України у зв`язку з тим, що він не довів свого виправлення.

24.10.2019 комісія установи розглядала питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, однак було відмовлено у зв`язку з тим, що він не довів свого виправлення.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_7 в період відбування покарання в ДУ «Черкаська виправна колонія (№ 62)» не можна назвати в цілому сумлінною.

Крім того, як вбачається з клопотання начальника ДУ "Старобабанівська виправна колонія (№92)" ОСОБА_7 раніше судимий вісім разів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що на даний час ОСОБА_7 не довів свого виправлення, оскільки його сумлінна поведінка та ставлення до праці за весь період відбутого покарання не носять системного характеру та не дають правових підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого про те, що він поведінкою довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року, яка є законною та обґрунтованою, - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року про відмову у задоволенні клопотання начальника ДУ "Старобабанівська виправна колонія (№92)" про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді