Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/992/15-к
Провадження №: 1-кп/332/10/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 р.м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за участю прокурора ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_14 , потерпілої ОСОБА_15 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000117 від 18.01.2015 за обвинуваченням
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, освіта середня спеціальна, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого:

- 19.05.1998 року Енергодарським р/с в Запорізькій області, за ч.2 ст. 140, ст.. 141, ч.2 ст. 42 КК України позбавлення волі на строк 1 рік 9 місяців, з конфіскацією майна та ст.. 14 лікування від алкоголізму. Звільнився 11.12.1999 року по відбуттю строку покарання;

- 28.03.2001 року Хортицьким р/с м. Запоріжжя, за ч.3 ст. 142 КК України - позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією майна та ст.. 14 лікування від алкоголізму. Звільнено 14.08.2006 року по відбуттю строку покарання;

-04.10.2007 року Енергодарським міським судом в Запорізькій області за ч.2 ст. 189, ч.2 ст.289 позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 1 рік.

- 18.02.2010 року Енергодарським міським судомЗапорізькій області, за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з випробувальним терміном 3 роки.

- 16.12.2010 року Енергодарським міським судом Запорізькій області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, ст. 71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 18.02.2010, остаточно 5 років позбавлення волі.

- 22.04.2021 року Енергодарським міським судом Запорізькій області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. « Закону України «Про амністію у 2016 році звільнено від відбування покарання.

що перебував під вартою з 10.03.16 по 11.04.16 та з 27.05.16 по 11.10.16

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2015 року в період часу з 08 години 30 хвилин до 17 години 30 хвилин, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме у торговому залі магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глазунова, буд.11, куди неодноразово періодично заходив упродовж дня, виражався нецензурною лайкою у бік продавця вищевказаного магазину ОСОБА_16 , при цьому на неодноразові прохання ОСОБА_16 припинити свої дії та покинути магазин ОСОБА_14 не реагував, тобто тривалий час уперто не припиняв грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Крім того, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві правил поведінки та моральності, продовжуючи грубо порушувати громадський порядок та виражатися нецензурною лайкою, діючи з особливою зухвалістю, дістав ніж, який згідно із висновком експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України в Запорізькій області № 3 від 19.01.2015 року не є холодною зброєю, та почав ним розмахувати по повітрю в приміщенні вищевказаного магазину, при цьому не заподіявши та не намагаючись заподіяти тілесні ушкодження будь-кому, та не створюючи реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян. Внаслідок вищезазначених хуліганських дій, ОСОБА_14 , грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, у зв`язку з чим ОСОБА_16 була вимушена викликати працівників поліції, за втручання яких хуліганські дії ОСОБА_14 було припинено.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_14 , повністю не визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, суду пояснив, що взимку 2015 року в один з днів його дружина не ночувала вдома. Зранку він прийшов до неї на роботу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де вона працювала продавцем. Там, замість неї, працювала її подруга ОСОБА_17 . Він почав випитувати у неї де його дружина і чому вона працює замість неї. Ліля відповіла, що не знає цього. Потім він пішов гуляти біля магазину та зустрів там своїх друзів, які випивали та грали в нарди. Він також почав вживати спиртні напої. Його знайомі , з якими він випивав подарували йому сувенірний ніж. Потім він знову зайшов до магазину. Показав ОСОБА_18 ніж, який вона залишила у себе. Він вже був напідпитку та декілька разів заходив до магазину, запитував де знаходиться його дружина, можливо виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_18 . Коли заходили покупці, він виходив з магазину, потім повертався знов. Так було впродовж усього дня, ОСОБА_17 викликала поліцію. Приблизно о 17 годині, поліція відвела його на зупинку громадського транспорту, та сказала щоб він їхав додому. На питання захисника, ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_20 , це колишній чоловік ОСОБА_18 , в той день він його не зустрічав. У кінці дня ОСОБА_17 віддала йому ніж.

Потерпіла ОСОБА_16 в судовому засіданні підтвердила, що 6 років тому в зимову пору року вона працювала в магазині «М*ясний двір» на вул. Глазунова в м. Запоріжжі продавцем. Обвинувачений в один з днів зайшов до магазину в нетверезому стані, та почав з*ясовувати у неї де його дружина ОСОБА_21 . Він з восьмої ранку до вечора то приходив до магазину , то уходив. ОСОБА_14 заважав працювати. Деякі покупці побачивши його в магазині в агресивному стані , уходили. Щоб припини таку поведінку обвинуваченого, вона подзвонила у поліцію з приміщення ломбарду, який находився поруч , та повідомила про те, що ОСОБА_14 вчиняє хуліганські дії. У ОСОБА_14 в той час був при собі ніж. Але ніхто не сприймав ОСОБА_14 , як такого, що може спричинити комусь ушкодження цим ножем. Торгівля йшла як і в інші дні, просто він створював в магазині нервову атмосферу та усім надоїв, тому вона подзвонила в поліцію, щоб його забрали. Поліція відмовлялась забирати ОСОБА_14 без її письмової заяви, тому вона написала заяву про вчинення хуліганських дій. Ніяких претензій до ОСОБА_14 не має, і не мала, він не спричинив ні їй , ні іншим ніякої шкоди. Просить його звільнити від відповідальності, та не судити.

Допитаний як потерпілий за ст. 296 ч. 4 КК України, ОСОБА_22 суду пояснив, що він є власником магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Про те, що стався якийсь інцендент в його магазині він узнав від поліції , коли його викликали давати показання. Можливо після інценденту йому дзвонила ОСОБА_23 , яка раніше працювала продавцем в цьому магазині, але змісту розмови він не пам*ятає. Ніякої шкоди його магазину, а також йому як підприємцю не було спричинено, просить не наказувати обвинуваченого ОСОБА_14 , оскільки вважає, що він ні в чому не винен.

Допитаний додатково ОСОБА_22 , після прослуховування його показів в судовому засіданні від 22.03.2017 , на запитання прокурора пояснив, що він раніше краще пам*ятав ті події які відбувались в його магазині за участі ОСОБА_14 . Його продавчиня ОСОБА_24 зателефонувала до нього та повідомила, що ОСОБА_14 учинив лайку в магазині, шукає свою дружину, сказала, щоб він написав заяву до поліції з приводу дій ОСОБА_25 . Магазин не припинив свою роботу їз-за дій ОСОБА_25 . Деякі покупці робили покупки, деякі уходили, але вцілому виручка з цього магазину в той день була в тому розмірі, як і завжди.

Згідно ст.. 349 КПК України обсяг доказів, та порядок їх дослідження вирішується з урахуванням думки учасників судового провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_14 не визнав вину у вчиненні злочину, суд з урахуванням позиції учасників кримінального провадження, визнав необхідним провести дослідження доказів в кримінальному провадженні в повному обсязі.
Незважаючи на те, що обвинувачений свою вину у пред*явленому обвинуваченню не визнав, його вина у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.
Показаннями свідків, які будучі безпосередньо допитаними у судовому засіданні у відповідності до положень параграфа 3, глави 28 КПК України, зокрема з урахуванням положень ст.. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання , кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст.. 91 КПК України.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що в 2015 він працював в патрульній службі ППС в Заводському районі. Він ніс службу разом зі своїм напарником ОСОБА_27 . Приблизно о 17 годині вечора надійшло повідомлення про те, що в магазині на АДРЕСА_3 , чоловік з ножем. Вони приїхали на виклик, зайшли в магазин, побачили там обвинуваченого, який дійсно мав при собі ніж . Ніж був в ножнах , сам обвинувачений вів себе спокійно. В магазині було ще дві жінки, які повідомили, що обвинувачений махав ножем в магазині та лякав потерпілу. Одна з жінок розповідала, що у них з обвинуваченим сімейний конфлікт. Потім приїхала слідчо-розшукова група, яка можливо вилучила ніж у обвинуваченого.

Аналогічні показання дав в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_29 була його цивільною дружиною, працювала в магазині « М*ясний двір» , на ринку «Глазунова». 15-16 січня 2015 року ОСОБА_24 подзвонила йому та попросила його приїхати в магазин, сказала, що в неї неприємності. Він приїхав в магазин близько 17 години. Зайшов, побачив що ОСОБА_14 , кричав, лаявся. ОСОБА_19 знаходився в торговому залі магазину, а Кобець була за вітриною. В цей час люди вже почали йти з роботи та заходили до магазину щоб скупитись, Коли бачили, що п*яний ОСОБА_19 знаходиться в магазині та лається, деякі уходили. Він намагався їх обох заспокоїти. Також він бачив, що у ОСОБА_19 був ніж, який він діставав з кишені. Ніяких погроз ножем з його боку на адресу ОСОБА_30 , які вона могла сприйняти як загрозу саме їй не було. Ліля викликала поліцію. Коли приїхали поліцейські, то ОСОБА_19 пішов з магазину. Він написав пояснення поліції.

Свідок ОСОБА_31 суду пояснив, що бачив обвинуваченого ОСОБА_19 , коли його в січні 2015 року виводили поліцейські з магазину « М*ясний двір» , на ринку «Глазунова» . В той час він працював в ломбарді «Мідас» на вул. Глазунова . За деякий час до цього, продавчиня магазину, ОСОБА_29 забігла до нього в ломбард та просила зателефонувати до поліції , оскільки пояснила, що хтось зайшов в магазин з ножем, розмахує ним та вчиняє хуліганські дії.. Вона подзвонила до поліції з стаціонарного телефону в ломбарді та викликала поліцію.

Покази вищевказаних свідків є логічними, не суперечать один одному, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого ОСОБА_14 в пред*явленному звинуваченні за наведених вище фактичних обставин.

Також стороною захисту було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_32 , яка викликась судом, але до суду зе з*являлась. В ході виконання примусового приводу відносно свідка ОСОБА_33 , працівниками поліції встановлено, що виконати привід не можливо. (а.с.13-14 т.6)

З аналізу показів свідків у їх сукупності та нерозривному взаємозв*язку із показаннями показами ОСОБА_22 , потерпілої ОСОБА_23 , які є процесуальними джерелами доказів у розумінні ст.. 84 КПК України, підтверджуються обставини того, що 17.01.2015 ОСОБА_14 протягом дня вчиняв хуліганскі дії , а саме в громадському місці, торговому залі магазину, протягом всього дня , заходив до магазину, без наявності неприязнених відносин до потерпілої ОСОБА_23 в нецензурній формі виражався на її адресу, в присутності інших покупців , та демонстрував наявний в нього ніж, таким чином грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в торговому залі магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: м. Запоріжжя, вул. Глазунова буд.11.

Також судом було досліджено наступні письмові докази, які підтверджують вину обвинуваченого:
протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.01.2015р., ОСОБА_23 заявила, що 17.01.2015р. в період часу з 08-00 годин до 18-00 годин гр-н ОСОБА_19 висловлювався нецензурною лайкою в магазині та погрожував застосуванням ножа (т.1 а.с.187)
рапорт оперативного чергового Заводського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, який згідно штампу зареєстровано за № 483 в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення, де вказано: 17.01.2015р. зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що звернулась жінка і повідомила, що по АДРЕСА_3 у м`ясному магазині чоловік бігає з ножем (т.3 а.с.191);
протокол огляду місця події від 17.01.2015р. та доданими до нього фототаблицями, з якого вбачається, що місцем злочину є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в районі ринка Глазунова у м.Запоріжжі (т.3 а.с.170-171);
протокол огляду місця події від 17.01.2015р. та доданими до нього фототаблицями, з якого вбачається, що місцем події є ділянка місцевості біля ринка «Глазунова», на ділянці місцевості знаходяться співробітники поліції, в руках одного з них знаходиться ніж, В ході огляду місця події було виявлено та вилучено вказаний предмет, похожий на ніж, та опечатаний в пакет експертної служби (т.3 а.с.192-193).
протокол огляду від 20.01.2015р, яким було оглянуто предмет, схожий ззовні на ніж, загальною довжиною 198 мм., довжиною клинка 113 мм. (т.3 а.с.194)., який постановою слідчого СВ Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_34 від 20.01.2015р., визнано речовим доказом та долучено до матеріалів провадження предмет, схожий на ніж, який було вилучено у ОСОБА_35 від час ОМП (т.1 а.с.186);
висновок експерта НДЕКЦ УМВС України в Запорізькій області № 3 від 19.01.2015р., згідно якого ніж, вилучений в ході огляду місця події, в районі зупинки громадського транспорту «Глазунова», не є холодною зброєю. Згідно описової частині експертного висновку ніж має загальну довжину 198 мм., довжина клинка 113 мм., ніж має обмежувач та двосторонню заточку (т.1 а.с.183-185). Клопотання про огляд та дослідження безпосередньо в судовому засіданні вказаного ножа учасники процесу суду не заявляли;
письмову заяву про злочин ОСОБА_23 , в якій йдеться про те, що 17.01.2015р. Мітрохов в магазині «М`ясний двір» по вул. Глазунова у м. Запоріжжі перебував у стані алкогольного сп`яніння, заважав роботі магазина, конфліктував, ображав покупців, нецензурно виражався, погрожував їй розправою, намагався ножем нанести їй удар через прилавок, внаслідок чого вона злякалась, уклоняючись від ножа, та вибігла через другий вихід і побігла до ломбарду «Мідас» викликати поліцію (т.3 а.с.167-168),
письмову заяву про злочин ОСОБА_22 , в якій йдеться про те, що 17.01.2015р. Мітрохов в магазині «М`ясний двір» по вул. Глазунова у м.Запоріжжі перебував у стані алкогольного сп`яніння, зірвав роботу магазина, оскорбляв покупців нецензурною мовою, погрожував продавцю ОСОБА_23 нанесенням ножом тілесних ушкоджень (т.3. а.с.165-166), та
рапорт інспектора роти № 2 БПС ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_26 , в якому йдеться про те, що 17.01.2015р. він з ОСОБА_27 прибув до магазину «М`ясний двір» по вул.Глазунова у м.Запоріжжі, де ОСОБА_23 вказала на ОСОБА_14 , у якого в руках був ніж, та заявила, що вказана особа виражався нецензурною лайкою на її адресу та на адресу покупців, та погрожував цим ножем фізичною розправою. ОСОБА_14 вів себе неадекватно, тому, з метою щоб він не спричинив шкоди собі та іншим особам, ніж у ОСОБА_14 був вилучений (т.3 а.с.164).
Основний безпосередній об`єкт хуліганства (об*єктивна сторона) - громадський порядок.
Кримінально караним є саме грубе порушення громадського порядку. Грубість порушення громадського порядку визначається з урахуванням місця вчинення хуліганських дій, їх тривалості, кількості і характеристики потерпілих, ступеня порушення їхніх прав та законних інтересів тощо.

За змістом ч. 1 ст. 296 КК, під грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства слід визнавати таке порушення, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Це поняття вироблене судовою практикою і містить особливі ознаки хуліганства, які дозволяють відмежувати його від дрібного хуліганства (ст. 173 Кодексу про Адміністративне Правопорушення України). Так, зокрема, вчиненим з особливою зухвалістю може бути визнане злочинне порушення громадського порядку яке діє тривалий час і вперто не припиняється; (п. 5 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 р. № 10)

Так ОСОБА_14 на протязі всього дня, з 8.30 до 17.30 (тривалий час),знаходився у громадському місці, магазині, в нетверезому стані, демонстрував ніж, виражався нецензурною лайкою на адресу потерпілої, щодо якої неприязнених відносин не мав, тобто його дії були спрямовані саме на порушення громадського порядку. ОСОБА_23 щоб припинити ці дії вимушена була , після цілого дня його періодичних агресивних дій ОСОБА_14 в магазині, викликати поліцію. Іншим способом припинити ці дії вона не могла. Наслідком дій ОСОБА_14 було те, що в період роботи магазину, покупці, які заходили , не мали можливості здійснити покупку, побачивши агресивно налаштовану людину в нетверезому стані, намагались скоріше покинути приміщення магазину.
Аналізуючи суб*єктивну сторону кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_14 , суд виходить з наступного. Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення за ст. 296 ч.1 КК України характеризується наявністю прямого умислу, а також обов`язкової ознаки хуліганства - мотиву явної неповаги до суспільства, тобто очевидна, демонстративна зневага особи до встановлених у суспільстві правил поведінки. Неповага до суспільства - це прагнення показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Неповага має бути явною. Це означає, що неповага до суспільства є очевидною, безсумнівною як для хулігана, так і для свідків його дій. Саме мотив є відмітною рисою хуліганства. Крім того, останнє відрізняється від інших кримінальних правопорушень тим, що вчиняється за явно несуттєвим приводом; безпосередня причина злочинного конфлікту при хуліганстві у більшості випадків є внутрішньою, тобто в самому діючому суб`єкті і не викликана необхідністю ззовні (конкретною ситуацією); дії хулігана не завжди логічно обґрунтовані і обумовлені певними обставинами; спрямованість і предмет посягання хуліганських дій часто не визначені.
Так ОСОБА_14 не мав особистих неприязнених відносин з ОСОБА_23 , на яку були фактично спрямовані його агресивні дії. ОСОБА_14 розумів, що магазин є загальнодоступним місцем, де громадяни здійснюють покупки. Але, не дивлячись на це, саме в цьому місці, не зважаючи на наявність покупців, він вчиняв хуліганські дії, таким чином виражаючи зневагу до існуючих норм та правил поведінки.
Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_14 мають місце ознаки грубого порушення порядку із особливою зухвалістю, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду справи, підтверджені показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , які були безпосередніми очевидцями подій.
Отже, суд вважає пред`явлене ОСОБА_14 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
У відповідності до ст. 49 ч.1 п.2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення минули такі строки - три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень, ОСОБА_14 визнаний винним за ст. 185 ч.3 КК України . Указаний злочин він вчинив 13.02.2016 та засуджений вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.04.2012 до 4 років позбавлення волі.

Згідно ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності преривається якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин.

Таким чином строк притягнення до кримінальної відповідальності перервався та суд повинен рахувати його з моменту вчинення нового злочину за ст. 185 ч. 3 КК України з 13.02.2016.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. В період з 20.08.2015р. по 15.02.2016р. ОСОБА_14 ухилявся від суду, провадження по справі було зупинене у зв`язку із розшуком обвинуваченого ОСОБА_14 (т.1 а.с.73, 95).

Виходячи з вищевикладеного, суд рахує перебіг давності притягнення ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності з 15.02.2016. Строк притягнення ОСОБА_14 до кримінальної відповідальності закінчився 15.02.2019.

ОСОБА_14 вину у вчиненні указаного кримінального правопорушення не визнавав, наполягав на його виправданні.

У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС від 2 липня 2019 року (справа № 515/331/17, провадження № 51-27км19) зауважено, що ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи на відповідній підставі. Якщо ж обвинувачений, щодо якого передбачено звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку. У цьому разі, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання та на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК та звільнює обвинуваченого від покарання, а не від кримінальної відповідальності.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, і дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, скоєного обвинуваченим, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, що визнається судом як обставини, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, є учасником бойових дій (т.3 а.с.173), задовільно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с.202), перебуває на обліку як безробітна особа (т.3 а.с.179), має на утриманні малолітню дитину (т.3 а.с.176), відсутність матеріальних претензій та вимог про суворе покарання з боку потерпілих, стан здоров`я обвинуваченого, який переніс травму живота з розривом селезінки (т.3 а.с.180-184), раніше неодноразово судимий, в т.ч. з реальним відбуттям покарання в місцях позбавлення волі, отже на шлях виправлення не став, не працює та легальних доходів не має, неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні в ЗОКНД з діагнозом (мовою оригіналу): «психические и поведенческие расстройства вследствие употребления алкоголя, синдром зависимости» (т.1 а.с.198, т.2 а.с.181).

Окрім того, в період з 20.08.2015р. по 15.02.2016р. провадження по справі було зупинене у зв`язку із розшуком обвинуваченого (т.1 а.с.73, 95).

З урахуванням викладених обставин та позиції потерпілих, які на суворому покаранні не наполягають, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі .

В строк відбування покарання обвинуваченому необхідно зарахувати строк перебування під вартою по даному провадженню з 10 березня 2016 року по 11 квітня 2016 року, та з 27 травня 2016 року по 11 жовтня 2016 року (т.1 а.с.149, т.2 а.с.49, 104), зарахувавши йому, відповідно до вимог ст.72 КК України (в редакції закону станом на час перебування під вартою), попереднє ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов по справі не заявлений.

По справі була проведена експертиза ножа: висновок № 3 від 19.01.2015р., витрати якої склали 294 грн. 84 коп. Витрати по проведенню вищезазначеної експертизи, яка були проведені спеціалізованою державною установою, відповідно до ч.2 ст.122 КПК України необхідно віднести за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обираний. Клопотань про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось.

Ураховуючи, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 49 ч.1 п.2 КК України минув, обвинувачений звільняється від кримінального покарання в силу ст. 75 ч.5 КК України..

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_14 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції закону станом на час перебування під вартою ОСОБА_14 ), зарахувати в строк покарання ОСОБА_14 попереднє ув`язнення в період з 10 березня 2016 року по 11 квітня 2016 року та з 27 травня 2016 року по 11 жовтня 2016 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ст. 49 ч.1 п.2 КК України та ст. 75 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_14 від призначеного покарання.

Речові докази: ніж, який знаходиться в камері схову ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_14 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1