Ухвала
17 травня 2021 року
м. Київ
справа № 147/425/20
провадження № 51-2401 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги прокурора убачається, що він порушує питання про перегляд вказаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 та ч. 6 зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте прокурор подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Тому, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом при його винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Однак, всупереч вищевказаному прокурор у своїй касаційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК, для скасування оскаржуваної ухвали, доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням положень ст. 413 КПК не наводить.
Крім того, прокурор, вказуючи на незаконність судового рішення з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК, лише формально посилається на несправедливість призначеного засудженому ОСОБА_5 покарання через м`якість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду на положення ст. 414 КПК України.
Також прокурор не вказує, які саме доводи апеляційної скарги прокурора не враховано при перегляді вироку суду першої інстанції, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у своїй ухвалі надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.
До того ж, позиція прокурора є незрозумілою та непослідовною, оскільки вступна та мотивувальна частина касаційної скарги не узгоджується з прохальною її частиною. Як убачається зі змісту касаційної скарги, прокурор подав скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року щодо засудженого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК) копію якої додає, проте вимоги у прохальній частині касаційної скарги прокурор формулює про скасування ухвали Вінницького апеляційного суду від 18 травня 2020 року щодо засудженого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК, чим допускає істотні суперечності.
Окрім зазначеного, всупереч вимогам ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги не додано копій її додатків у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до ст. 433 КПК, переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому недотримання особою, яка звертається з касаційною скаргою, положень ст. 427 цього Кодексу, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу прокурора без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 09 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху та надати семиденний строк для усунення недоліків із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3