Дата документу 02.02.2021 Справа № 937/173/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №937/173/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/101/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Тюменської області Російської Федерації, який працює на посаді військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 в режимі відеоконфіренції (EASYCON),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

Прокурор третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2021 року, якою у задоволенні клопотання заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , погодженого прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000503, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, відмовлено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 13 березня 2021 року, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, так як саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості злочину та його наслідкам, а також зможе як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 (шістдесят) днів та визначити останньому заставу у порядку, передбаченому ч.3 ст. 183, абз. 4 ч.5 ст.182 КПК України, у розмірі чотириста п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 млн 21 тис. 500 гривень.

В обґрунтування своєї скарги прокурор зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя погодився щодо доведеності прокурором обставин, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, у зв`язку з чим, підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, та водночас визначив, що прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Однак, дане твердження слідчого судді спростовується змістом клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , де зазначено обставини, що дають підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підставою для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України, що вказано у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та доведено у судовому засіданні.

В обґрунтування доводів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 стороною обвинувачення зазначено у ньому обставини щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проте, слідчим суддею не взято до уваги, що доказами на підтвердження цих обставин, насамперед є наявність доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Зазначені обставини, на підставі яких зроблено висновок про необхідність застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, містяться у вищезазначених матеріалах кримінального провадження, а також інших доказах, зібраних у ході досудового розслідування.

Враховуючи характер кримінального провадження, майновий стан підозрюваного та значну суспільну небезпеку інкримінованого йому злочину, у сторони обвинувачення немає підстав вважати, що застава, сума якої визначатиметься виключно до ступеню тяжкості злочину, зможе забезпечити реалізацію мети обрання запобіжного заходу, та керуючись ч.5 ст.182 КПК України, яка передбачає, що «у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб», а тому слідчим суддею необхідно визначити розмір застави ОСОБА_6 більше ніж максимальні межі застави, передбачені для осіб, які підозрюються у вчиненні тяжкого злочину.

У випадку внесення застави визначити необхідність покладання на підозрюваного, стосовно якого внесене дане клопотання, додаткових обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

після звільнення з-під варти невідкладно прибути до уповноваженого органу для застосування електронного засобу контролю;

прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

не відлучатись без дозволу слідчого, прокурору або суду з Запорізької області;

утримуватися від спілкування з працівниками військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України, військової прокуратури Південного регіону України, працівниками ГУНП в Запорізькій області, а також з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України;

носити електронний засіб контролю.

Крім того, ОСОБА_6 слід обрати максимальний строк тримання під вартою - 60 (шістдесят) днів, оскільки складність провадження не дозволяє завершити досудове розслідування у коротший строк.

Водночас, сторона обвинувачення вважає, що сукупності матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи даного клопотання, достатньо для прийняття вмотивованого рішення за клопотанням, та необхідність у допиті будь-яких осіб, під час судового розгляду клопотання відсутня.

Таким чином, висновки слідчого судді суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , є необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме:

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України, тобто будучи відповідно до п.2 примітки ст.368 КК України службовою особою, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, розуміючи протиправність своїх дій, використовуючи надане йому службове становище, будучи керівником місцевої прокуратури, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000028 від 10 червня 2020 року, 11 січня 2021 року, приблизно о 14 годині 25 хвилин, знаходячись в автомобілі «BMW», державний номер НОМЕР_1 , на території АЗС «ОККО», розташованої за адресою: м.Запоріжжя, пр.Соборний,17, одержав, шляхом вимагання від ОСОБА_10 , грошові кошти у сумі 5000 доларів США (згідно з офіційним курсом валют Національного банку України станом на 11 січня 2021 року становило 141423 гривні 50 копійок) в якості неправомірної вигоди для себе, за не притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0000028 від 10 червня 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, прийняття рішення про закриття вказаного кримінального провадження та не скасування вказаного рішення в подальшому.

Відомості про зазначене кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503, правова кваліфікація правопорушення ч.3 ст.368 КК України.

Тобто, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, яке кваліфікується як одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення та не вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Підозра у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного вище кримінального правопорушення (злочину) обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ; протоколом про результати проведення негласної слідчої дії аудіо-, відеоконтролю особи; протоколом огляду, ідентифікації, помітки та вручення грошових коштів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину; протоколом обшуку; наказами; речовими доказами.

11 січня 2021 року о 14 годині 35 хвилин ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

12 січня 2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначаючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, він є працівником правоохоронного органу, має відповідний досвід та службове становище, свідки в даному кримінальному провадженні є його знайомими, колегами та підлеглими, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_6 з метою уникнення покарання матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування або суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також слідчий посилається на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із взяттям ОСОБА_6 під варту, не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході розслідування кримінального провадження і в процесі розгляду провадження в суді, а також не забезпечить виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим
покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме: ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_6 є працівником правоохоронного органу, обізнаний у способах і методах розкриття та розслідування кримінальних правопорушень, злочин, у скоєнні якого він підозрюється, був вчинений із використанням службового становища, на даний час всі обставини вчинення кримінального правопорушення не з`ясовані, зокрема не знайдені всі речі і документи, які мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, також свідки в цьому кримінальному провадженні є його знайомими, колегами та підлеглими, йому відомі їх місця проживання та роботи; а ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, є недоведеними.
Мотивуючи свої висновки в цій частині, слідчий суддя вказав на те, що на підтвердження ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурором зазначені по суті лише припущення, які не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки жодні докази на підтвердження реальності існування вказаних ризиків в матеріалах клопотання відсутні.
При цьому слідчий суддя звернув увагу на те, що, відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_6 затримано одразу після передачі грошових коштів, переховуватися чи втекти підозрюваний не намагався. Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи переховуватися від органу досудового розслідування або суду, в матеріалах клопотання немає.
Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення, дані про особу підозрюваного, його репутацію та майновий стан, те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працює, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом зі своєю родиною, в нього на утриманні знаходяться двоє дітей.
З`ясувавши належним чином всі обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що в ході судового розгляду клопотання прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.п.1 і 2 ч.1 ст.194 КПК України, однак не доведено обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою - у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.
При апеляційному розгляді не встановлено даних, які свідчили би про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню будь-яким чином.
Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 січня 2021 року, якою у задоволенні клопотання заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 , погодженого прокурором третього відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000503, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, відмовлено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, до 13 березня 2021 року, з покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4