Справа №359/3944/21
Провадження №1-кс/359/659/2021
У Х В А Л А
12 травня 2021 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене під час огляду, у кримінальному провадженні №0000178 від 01.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :
11.05.2021 року поштовим відправлення до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 про арешт майна, а саме: автомобіля марки «БМВ» моделі «525» із прикріпленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер « НОМЕР_3 »; водійське посвідчення серії « НОМЕР_4 » виданого 25.01.2007 ДАІ МВС УВС на ім`я ОСОБА_5 ; ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля.

Згідно клопотання, органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000178 від 01.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Так слідчий клопотання обґрунтовує тим, що 30.04.2021 року приблизно о 22 год. 30 хв. працівниками УПП в м. Бориспіль за адресою: Київська область, у м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 132, зупинено автомобіль марки «БМВ» моделі «525» з прикріпленим д.н.з.: НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » на ім`я ОСОБА_6 , яке надав гр. ОСОБА_5 , та в подальшому при звірці ідентифікаційних номерів зазначених у свідоцтві про реєстрацію та ідентифікаційних номерів наявних на автомобілі було встановлено, що номер кузова зазначений на автомобілі не співпадає з номером зазначеним у свідоцтві про реєстрацію. В подальшому під час перевірки водійського посвідчення серії « НОМЕР_4 » виданого 25.01.2007 ДАІ МВС УВС на ім`я ОСОБА_5 , яке надав ОСОБА_5 , виявлено ознаки підробки.

30.04.2021 року в ході огляду місця події на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено вищезазначене майно.

З огляду на те, що вказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення та несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на майно можуть призвести до приховування, спотворення або знищення майна, яке в сукупності з іншими доказами надасть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

01.05.2021 року постановою слідчого в порядку ст. 98 КПК України автомобіль марки «БМВ» моделі «525» із прикріпленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер « НОМЕР_3 »; водійське посвідчення серії « НОМЕР_4 » виданого 25.01.2007 ДАІ МВС УВС на ім`я ОСОБА_5 ; ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, про необхідність в накладенні арешту на зазначене майно з метою забезпечення проведення судових експертиз, збереження речових доказів в стані, придатному для використання їх у кримінальному провадженні, забезпечення відшкодування матеріальної та моральної шкоди потерпілим у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим звернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судове засідання слідчий не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час, дату та місце розгляду клопотання. Разом із цим, слідчий у прохальній частині поданого клопотання просив суд розгляд проводити без його участі.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалася у зв`язку із неприбуття в судове засідання учасників процесу в даному кримінальному провадженні.

Ознайомившись з матеріалами клопотання та долученими до нього додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.09.1997 року № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, 30.04.2021 року в ході огляду місця події на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , органом досудового розслідування вилучено майно, а саме: автомобіль марки «БМВ» моделі «525» із прикріпленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер « НОМЕР_3 »; водійське посвідчення серії « НОМЕР_4 » виданого 25.01.2007 ДАІ МВС УВС на ім`я ОСОБА_5 ; ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля.

01.05.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000178 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

06.05.2021 року дізнавачем Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області через поштове відділення спрямовано клопотання про накладення арешту майна вилученого 30.04.2021 року під час огляду.

11.05.2021 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області отримано вищезазначене клопотання.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що органом досудового розслідування порушено строки подання клопотання про арешт майна до суду, оскільки арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 3-1) можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України), 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що з метою забезпечення збереження речового доказу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вище зазначених норм закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

В той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до ст. 358 КК України, в рамках якого було відкрито дане кримінальне провадження, санкція статті не передбачає конфіскацію майна. Крім того, з матеріалів клопотання не вбачається того, що заявлено цивільний позов в рамках кримінального провадження з метою відшкодування будь-якої шкоди.

Разом із цим, матеріали клопотання не містять відомостей та доказів тому, що речовий доказ у виді автомобіля може бути якимось чином спотворений чи приведений до стану, який унеможливить його повернення у первісний стан.

Зміст вимог клопотання про заборону вчинення певних дій також у цьому зв`язку суперечить меті поданого клопотання про збереження речового доказу.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч.1ст.173 КПК України).

Обов`язок доведення необхідності застосування цього засобу забезпечення та цілі накладення арешту на майно перед слідчим суддею покладено на прокурора, слідчого.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Суд вважає, що докази які долучені слідчим до клопотання, не надають можливості здійснити такий висновок.

Встановлено, що 30.04.2021 року приблизно о 22 год. 30 хв. працівниками УПП в м. Бориспіль за адресою: Київська область, у м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 132, зупинено автомобіль марки «БМВ» моделі «525» з прикріпленим д.н.з.: НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому під час перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » на ім`я ОСОБА_6 , яке надав гр. ОСОБА_5 , та в подальшому при звірці ідентифікаційних номерів зазначених у свідоцтві про реєстрацію та ідентифікаційних номерів наявних на автомобілі було встановлено, що номер кузова зазначений на автомобілі не співпадає з номером зазначеним у свідоцтві про реєстрацію. В подальшому під час перевірки водійського посвідчення серії « НОМЕР_4 » виданого 25.01.2007 ДАІ МВС УВС на ім`я ОСОБА_5 , яке надав ОСОБА_5 , виявлено ознаки підробки.

З огляду на вищевикладене, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, згідно ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, щодо майна третьої особи, відносно якої вирішується питання про арешт належного їй майна, має право звертатися лише прокурор, а не слідчий за його погодженням.

В рамках даного кримінального провадження з даним клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «БМВ» моделі «525» із прикріпленим на ньому державним номерним знаком НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія та номер « НОМЕР_3 »; водійське посвідчення серії « НОМЕР_4 » виданого 25.01.2007 ДАІ МВС УВС на ім`я ОСОБА_5 ; ключ запуску двигуна до вказаного автомобіля, звернувся слідчий за погодженням з прокурором, що свідчить про не дотримання органом досудового розслідування вимог процесуального закону, зокрема, ст. 64-2 КПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст. 64-2, ст.ст. 170-172, 276 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 вилучене у кримінальному провадженні №0000178 від 01.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про накладення арешту, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя

Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1