ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/870/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 4 ст. 358 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретареві ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу прокурора Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19.07.2021 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001036 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою вказаного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001036 відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повернуто прокурору для усунення недоліків.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що під час дізнання на ім`я ОСОБА_8 було направлено лише копії повідомлення про підозру, проте жодного разу не здійснено виклик останнього для виконання як вимог ст. 291 КПК України, так і для вручення підозри з подальшим оформленням факту ухилення ОСОБА_8 від виконання вимог органу дізнання або прокурора. Крім того у справі відсутні належні докази про вручення ОСОБА_8 копії обвинувального акта.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення права на захист обвинуваченого, шляхом нібито не отримання ним повідомлення про підозру та обвинувального акту, оскільки останній ухилявся від отримання повідомлення про підозру та копії обвинувального акту, тому прокурором було надіслано відповідні процесуальні документи на адресу ОСОБА_8 поштою.

Позиції учасників судового апеляційного провадження

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Захисник ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою.
Обвинувачений ОСОБА_8 до апеляційного суду не з`явився, як зазначив захисник ОСОБА_7 обвинувачений просив здійснювати апеляційний розгляд у свою відсутність за участі захисника.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Заслухавши доповідь судді, позиції сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акта визначені у ст. 291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акта, визначені ч.4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору, що під час дізнання на ім`я ОСОБА_8 було направлено лише копії повідомлення про підозру, проте жодного разу не здійснено виклик останнього для виконання як вимог ст. 291 КПК України, так і для вручення підозри з подальшим оформленням факту ухилення ОСОБА_8 від виконання вимог органу дізнання або прокурора.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності з боку сторони обвинувачення порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає їх такими, що є обґрунтованими та не позбавленими правових підстав.
Так, відповідно до приписів п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1цього Кодексу).
В той же час, статтею 293 КПК України регламентовано, що одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Аналізуючи положення вищевказаної статті кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що вручення копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування стороні захисту є обов`язком прокурора, якому кореспондує право обвинуваченого та захисника на отримання вказаних копій.
Таким чином, колегія суддів констатує, що сторона обвинувачення позбавлена можливості примусити обвинуваченого та сторону захисту скористатись своїм правом на отримання копій вказаних документів.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, вимога кримінального процесуального закону про вручення обвинуваченому копії обвинувального акта стороною обвинувачення виконана не була, оскільки до обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не було додано копій розписки обвинуваченого про отримання їх копій.
Разом з тим, в своїй апеляційній скарзі прокурор посилається на неможливість виконання покладеного на нього обов`язку вручення копії обвинувального акту обвинуваченому через ухилення останнього від їх отримання.
На підтвердження своїх доводів прокурор посилається на те, по завершенню досудового розслідування ОСОБА_8 на неодноразові виклики повістками на 27.07.2020 та 28.07.2020 року та телефоном (а.с.74), не з`являвся для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, отримання копії обвинувального акта, що зумовило направлення йому копії обвинувального акта разом з усіма матеріалами досудового розслідування 29.07.2020 року поштою рекомендованими листами за всіма наявними адресами, що підтверджується наявними у справі квитанціями та повідомленнями.
В той же час, 28.07.2020 року потерпілий ОСОБА_9 , обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування отримав, про що наявні відповідні повідомлення.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів обов`язок сторони обвинувачення щодо вручення копії обвинувального акту був виконаний в повній мірі, оскільки були здійснені спроби вручення ОСОБА_8 обвинувального акта, а також обвинувальний акт було надіслано останньому засобами поштового зв`язку за адресами проживання та місцем роботи.
Колегія суддів наголошує на тому, що реалізація права сторони захисту на отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не залежить від волі сторони обвинувачення та загалом не свідчить про порушення останньою вимог ст.ст. 290-293 КПК України.
При цьому, невручення копії обвинувального акту обвинуваченому само по собі не є підставою для визнання обвинувального акту таким, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки зазначену обставину можна усунути у підготовчому судовому засіданні шляхом вручення обвинувального акту в суді.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору - може негативно вплинути на дотримання таких засад кримінального провадження, як законність та розумність строків судового розгляду кримінального провадження, передбачених ст.7 п. п. 2, 21 та ст.ст.9, 28 КПК України.
Тож, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження направити в той же суд з призначенням нового судового розгляду обвинувального акта.
Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, п. 3 ч. 1 ст. 409, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 19.07.2021 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001036 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, скасувати.
Призначити новий розгляд вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Помічник судді
Ухвала набрала законної сили 20.08.2021 року ОСОБА_10 .