ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/5195/20

Номер провадження 1-кп/495/424/2021

24 травня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000948 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білове, Кемеровської області, РФ, громадянина України, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:

-27.11.1989 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 117 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі;

-12.10.2000 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 17, 117 ч.3, 118 ч.2 КК України із застосуванням ст. 42 КК України до 10 років позбавлення волі;

-14.12.2012 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 15 ч.2, 152 ч.2, 152 ч.2, 162 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 19.08.2019 року

до арешту проживавав за адресою: АДРЕСА_1

сторони кримінального провадження:

прокурори Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ст. 152 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
03.06.2020 року о 18 годині 35 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись біля хлібного заводу, розташованого по вул. Портовій, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, побачив потерпілу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в цей час у обвинуваченого ОСОБА_8 виник умисел спрямований на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло потерпілої ОСОБА_6 . Після чого обвинувачений ОСОБА_3 став переслідувати потерпілу ОСОБА_6 до восьмої лінії залізнодорожніх шляхів, розташованих за магазином «Білий квадрат» по вул. Портовій, в Білгород-Дністровський, Одеської області. Далі реалізовуючи свій умисел обвинувачений ОСОБА_3 схватив рукою за горло ОСОБА_6 та проти її волі, штовхнув останню на траву та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось у стисканні шиї останньої рукою, утримуючи однією рукою за горло потерпіла ОСОБА_6 , без добровільної згоди потерпілої, намагався вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої. З метою доведення свого умислу до кінця обвинувачений ОСОБА_3 намагався розстебнути штани потерпілої та висловлював наміри вчинити дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої, але свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений чоловіком, що проходив повз. Після чого намагався покинути місце злочину, але був затриманий невідомим чоловіком.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ст. 152 ч.2 КК України не визнав. Пояснив, що він є знайомим з потерпілою. 03.06.2020 року ввечері він підійшов до потерпілої, з якою почав розмову. Після чого вона почала кричати та задля того, щоб її заспокоїти, він закрив її рот рукою. Після того, як він побачив, що до нього наближається чоловік, він попрямував у іншому напрямку від потерпілої. Просив його виправдати, з огляду на відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ст. 152 ч.2 КК України.

Крім невизнання свої вини, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ст. 152 ч.2 КК України, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-показаннями потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до яких вона пояснила, що 03.06.2020 року приблизно о 18.00 годині вона прямувала з роботи по вулиці Портовій, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, в районі хлібзавода. Назустріч їй йшов чоловік. Пройшовши кілька метрів, він раптово розвернувся та став її переслідувати. Проходячи повз залізнодорожні рейки в районі магазину «Білий квадрат», чоловік, якого вона впізнала в залі суду, як обвинуваченого, накинувся на неї. Вона голосно закричала в надії бути почутою. Далі обвинувачений повалив її на землю та став душити горло та почав розтібати брюки. На її питання, що потрібно обвинуваченому, він відповів, що хотів інтимної близькості та виражався на її адресу нецензурною лайкою. В цей момент вона почула голос чоловіка (свідка), який запитав його: «Що ти робиш?». Обвинувачний стрімко побіг. Вона не заявляла цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого. Просила призначити суворе покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що 03.06.2020 року приблизно о 18.00 годині він прямував до залізнодорожньої колії до району Совхоз. Пройшовши вугільний склад приблизно на відстані 100 метрів він почув крики потерпілої про допомогу. Повернувшись він побачив, що невідомий йому чоловік (обвинувачений) тримав жінку (потерпілу) однією рукою нижче грудної клітини, другою рукою за горло. Коли він підбіг ближче, то побачив, що чоловік (обвинувачений) повалив жінку (потерпілу) на землю. Від того, що обвинувачений здавлював горло потерпілої, вона почала хрипіти. В цей момент обвинувачений підвівся та побіг в бік вулиці Автомобільної, де він (свідок) його наздогнав. Обвинувачений пояснив йому, що він знайомий з потерпілою. Потерпіла також підбігла до нього та сказала, що чоловіка, який душив її, бачить вперше. Після чого ним були викликані співробітники поліції.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ст.152 ч.2 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000948 від 03.06.2020 року, відповідно до якого 03.06.2020 року о 18 годині 35 хвилин на восьмій лінії залізноджороджніх шляхів за вулицею Лазо, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області невстановлена особа застосувала до ОСОБА_6 силу направлену на зґвалтування, але злочин до цінця не довів з причин, що від нього не залежали, тому як був затриманий сторонньою особою (а.с. 109);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2020 року від ОСОБА_6 , відповідно до якого 03.06.2020 року о 18.35 хвилин на восьмій лінії залізнодорожніх шляхів за вулицею Лазо, в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, намагався вчинити дії направлені на зґвалтування ОСОБА_6 , але дії не вчинив, оскільки йому завадив чоловік (а.с. 110);

-протоколом огляду місця події від 03.06.2020 року та фото таблицями до нього, відповідно до якого оглядом місця події є залізнодорожні колії, розташовані за вулицею Портовою, між магазином «Білий квадрат» та СТО є прохід у вигляді грунтової стежки, що веде до залізнодорожньої колії восьмої лінії сполучення Білгород-Дністровський-Ізмаїл. Вказана стежка веде через колії та повертає направо та розташована в подальшому вздовж залізнодорожньої колії. На відстані 80 метрів від вказаного повроту зліва від стежки в порослій траві виявлена значна прим`ятість вказаної трави та в дальньому кутку вказаної прим`ятості виявлено зажим для волосся чорного кольору зі сріблястими квітами. На місці огляду перебувала ОСОБА_6 , яка вказала на вказане місце прим`ятості трави та пояснила, що саме на це місце повалив її чоловік та став душити за горло та намагався зняти з неї штани. ОСОБА_6 , оглянувши знайдений зажим для волосся, пояснила, що вказаний зажим належить їй та вона втратила його, коли чоловік повалив її на землю (а.с. 111-116);

-висновком експерта від 04.06.2020 року № 95, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є тілесні ушкодження - овальний синець в області шиї, підковоподібне садно в підщелепній області. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок травмуючої дії тупих твердих предметів (предмету) з обмеженою контактуючою поверхнею, на що вказують характер тілесних ушкоджень та їх розміри. Морфологічні особливості тілесних ушкоджень (синець синюшний, садно вкрите червоною піднесеною коринкою без ознак відпадання) не виключають можливості їх заподіяння в межах доби до початку судово-медичної експертизи. Садно і синець як окремо так і в сукупності, зазвичай спричиняють незначні скороминущі наслідки, що тривають не більше шести днів і за цим критерієм відповідно до п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 120).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 11.08.2020 року № 371 дослідження вивляє у ОСОБА_3 прояви «органічного» та «психопатичного» патопсихологічних симптомокомплексів у вигляді уповільнення психічної діяльності , рис ригідності, застрягаємості на негативних подразниках, високої атрибуції ворожості, здатності відноситись до оточуючих як до джерела потенційної небезпеки. Характерні такі індивідуально-психологічні особливості як агресивність, емоційно-вольлова нестійкість, роздратованість та жорстокість, відгородженість, образливість. Ознак порушень психіки проявів розумової відсталості, паталогічних рис характеру та особливості, які б могли істотно вплинути на його поведінку при скоєнні інкримінованого йому діяння, випробуваний не виявляє. Рівень його інтелекту відповідає нормі для даної вікової категорії. Він повною мірою правильно міг розуміти характер подій, що відбулися і їх можливі наслідки. Підекспертний не виявляє будь-яких індивідуально-психологічних особливостей, які могли суттєво вплинути на його свідомість і дільність в досліджуваній у справі ситуації. Дії підекспертного при скоєнні інкримінованого йому злочину носили цілком цілеспрямований характер, відзначилися певною спланованістю, певною усвідомленістю і цинічною причетністю до того, що відбувалось, формально попустительським сприйняттям морально-етичного компоненту досліджуваного злочину і прагненням самоствердження за рахунок приниження слабкої людини. У будь-якому юридично значущому емоційному стані, який би міг істотно вплинути на його свідомість і дільність в досліджуваній у справі ситуації ОСОБА_3 не перебував.

Досліджені під час судового розгляду докази суд вважає належними та допустимими, та такими, що отримані у порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З урахуванням досліджених під час судового розгляду доказів, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 152 КК України з огляду на наступне.

Суд бере до уваги висновок експерта від 04.06.2020 року № 95, з якого вбачається, що у потерпілої ОСОБА_6 наявні тілесні ушкодження - овальний синець в області шиї, підковоподібне садно в підщелепній області, які виникли внаслідок травмуючої дії тупих твердих предметів (предмету) з обмеженою контактуючою поверхнею, на що вказують характер тілесних ушкоджень та їх розміри. Морфологічні особливості тілесних ушкоджень (синець синюшний, садно вкрите червоною піднесеною коринкою без ознак відпадання) не виключають можливості їх заподіяння в межах доби до початку судово-медичної експертизи.

Оцінюючи дії обвинуваченого суд враховує висновок судово-психіатричного експерта від 11.08.2020 року № 371, з якого вбачається, що дії обвинуваченого при скоєнні інкримінованого йому злочину носили цілком цілеспрямований характер, відзначилися певною спланованістю, певною усвідомленістю і цинічною причетністю до того, що відбувалось, формально попустительським сприйняттям морально-етичного компоненту досліджуваного злочину і прагненням самоствердження за рахунок приниження слабкої людини.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, відповідно до яких він пояснив, що він є знайомим з потерпілою. 03.06.2020 року ввечері він підійшов до потерпілої, з якою почав розмову. Після чого вона почала кричати та задля того, щоб її заспокоїти, він закрив її рот рукою. Після того, як він побачив, що до нього наближається чоловік, він попрямував у іншому напрямку від потерпілої.

Показання обвинуваченого спростовуються показаннями потерпілої та свідка, які не мають суперечностей між собою та доповнюють показання один одного та дозволяють встановити обставини, що мали місце, що в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження дають можливість суду встановити істину у справі, зробити висновок про винність обвинуваченого.

В судових дебатах обвинувачений спочатку просив надати йому будь-яке покарання не пов`язане з позбавленням волі, посилаючись на те, що у нього є стара матір яку він повинен доглядати. Надалі, в останьому слові, обвинувачений наполягав на тому, що він не пам`ятає моменту кримінального правопорушення, оскільки у той момент він перебував у стані алкогольного сп`яніння, та просив суд та потерпілу вибачити його. Захисник ОСОБА_7 , у свою чергу, в судових дебатах наполягала на виправдувальному вироку оскільки, як на її думку, відсутні докази здійснення обвинуваченим як злочину, так і замаху на злочин.

Суд звертає увагу, на наявність розбіжностей в позиціях захисника та обвинуваченого, та вважає, що вина ОСОБА_3 підтверджується крім іншого також позицією обвинуваченого щодо надання йому більш мякого покарання, так і іншими доказами, наявними в матеріалах справи, які підвтерджують скоєння ОСОБА_3 саме замаху на статевий злочин.

Дослідивши та перевіривши надані учасниками процесу докази, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину та кваліфікує його дії за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 152 КК України.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я визнані найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому злочину та кваліфікує його дії за ст. ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи без добровільної згоди потерпілої особи, повторно, особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 153-155 КК України, які не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним злочину, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, до арешту не працював, не одружений, неповнолініх дітей на утриманні не має, негативно характеризується за місцем проживання, маючи не зняту та не погашену судимість звільнившись з місць позбвлення волі 19.08.2019 році, знову вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, враховуючи думку потерпілої щодо призначення обвинуваченому суворого покарання у вигляді позбавлення волі, а також положення ч. 3 ст. 68 КК України, відповідно до якої за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.(а.с. 132-152).

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_3 у виді позбавлення волі відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази: диск із записом з камер відео спостереження від 03.06.2020 року наданий ОСОБА_6 залишити при матеріалах кримінального провадження (а.с. 129-131).

Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід обраний по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 152 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 03.06.2020 року (а.с. 154-156).

Речові докази: диск із записом з камер відео спостереження від 03.06.2020 року наданий ОСОБА_6 залишити при матеріалах кримінального провадження (а.с. 129-131).

Цивільний позов та судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід обраний по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1