ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/2140/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/970/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року, якою відмовлено у задоволені клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043 від 30.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року відмовлено у задоволені клопотання дізнавача СД ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043 від 30.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.
Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала є необґрунтованою та незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Зазначає, що відповідно до положень КПК України трактори та транспортний засіб марки «Камаз» є речовими доказами, оскільки були виявлені безпосередньо під час огляду місця події на земельній ділянці , а також в обґрунтування клопотання дізнавачем зазначено, що необхідність арешту вказаного у клопотанні майна зумовлюється наявністю ризиків щодо приховання, пошкодження, знищення і відчуження речових доказів, а також необхідністю проведення із вказаними тракторами та транспортний засіб марки «Камаз» експертних досліджень та слідчих дій, оскільки на даних тракторах та транспортному засобі марки «Камаз» можуть зберегтися сліди вчинення злочину, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть відігравати роль речового доказу у кримінальному провадженні.
Вказує, що накладання арешту на вищевказане майно не є втручанням в діяльність ФГ ««Зорі Дергачівщини», так як вилучене майно під час огляду місця події передано власнику ФГ ««Зорі Дергачівщини» на відповідальне зберігання, а лише виконання положення ч.1 ст.170 КПК України, згідно з якої завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Прокурор, власник майна та його представник в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, власника майна та його представника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2021 від ОСОБА_8 до ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що невстановлені особи самоправно виконують сільськогосподарські роботи на земельних ділянках неподалік с. Великі Проходи Дергачівського району Харківської області.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000043, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

29.04.2021 під час проведення огляду місця події відкритої ділянки місцевості, яка розташована за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Великі Проходи, точні координати проведення огляду місця події: (50.209586, 36.274914), було виявлено і тимчасово вилучено: трактор, New Holland Т 7060 серійний номер НОМЕР_1 ; транспортний засіб марки «Камаз» моделі «5410», реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 ; трактор колісний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , марки ХТА-200В, заводський номер НОМЕР_5 .

Вказані транспортні засоби передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 голові ФГ «Зорі Дергачівщини».

Відмовляючи у задоволені клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення не надано доказів того чи відноситься власник майна до переліку осіб, визначених ч.3 ст.170 КПК України, а також з того, що накладення такого арешту буде мати тяжкі наслідки для самого фермерського господарства та може привести до повного блокування і в подальшому припинення діяльності господарства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки він є обґрунтованим та законним.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу: якщо воно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стаття 356 КК України є статтею приватного обвинувачення згідно положень ст. 477 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 477 КПК України у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочато слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, статтею 356 КК України.

Як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_10 не є власником земельної ділянки, на якій проводились посівні роботи, та не має до власника жодного відношення.

Крім того, ст.356 КК України передбачає наявність значної шкоди, однак стороною обвинувачення не було надано, ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду доказів, що ОСОБА_10 посівними роботами було завдано значної шкоди.

Будь-яких відомостей, які б свідчили про наявність підстав для арешту вищезазначених транспортних засобів, як доказу у кримінальному провадженніабо те, що вони підлягають спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна за ознаками злочину, передбаченого ст.356 КК України суду не надано.
Апелянтом не доведені правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні та для забезпечення кримінального провадження, матеріали справи не містять інформації щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в даному кримінальному провадженні. Не доведено значення вилучення вказаного майна для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні і можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що у зв`язку тим, що власник майна не оспорює сам факт проведення на спірній ділянці посівних робіт, такий факт також вже зафіксовано протоколом огляду місця події, а посівні роботи є сезонними і їх відкладення може привезти до неможливості подальших сільхозгосподарських робіт, неможливості виплати заробітної плати працівникам тощо.

Таким чином, прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб. Не надано доказів значення спірної техніки для встановлення обставин у вказаному кримінальному провадженні або можливість використання її як доказу у кримінальному провадженні, який може бути зіпсований, знищений, перетворений, пошкоджений чи прихований.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п.2 ч.3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.
Як на час розгляду клопотання слідчим суддею, так і на час розгляду колегію суддів апеляційної скарги прокурора, підозра нікому не пред`явлена.
Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора, оскільки вони не спростовують висновків ухвали слідчого судді і не підтвердженні належними доказами.
За наслідками отримання прокурором в подальшому відомостей про іншу протиправну діяльність прокурор не позбавлений можливості повторно звернутись з клопотанням про арешт майна.
Враховуючи викладене, колегія суддів підстав для скасування або зміни ухвали слідчого судді, за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 376, 392, 404, 405, 407 ч.3 п.1, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07 травня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: