Справа № 487/5498/18
Провадження № 1-кп/487/385/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючий суддя -ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор -ОСОБА_3 ,
обвинувачені -ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисники -ОСОБА_6

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва судове засідання по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003377 від 25.08.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 оскільки заявлені раніше ризики відповідно до ст.177 КПК України відносно нього не відпали.

Обвинувачений проти задоволення клопотання не заперечив.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вказаних ризиків суд враховує сукупність певних обставин, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана ОСОБА_5 з урахуванням можливості переховуватися від органів слідства та суду, впливання на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом були враховані вищевказані ризики.

Таким чином, оцінюючи всі обставини у їх сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 оскільки заявлені раніше ризики відповідно до ст.177 КПК України відносно нього не відпали.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечували, та просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого приходить до наступних висновків:

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вказаних ризиків суд враховує сукупність певних обставин, у тому числі, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обрана ОСОБА_4 з урахуванням можливості переховуватися від органів слідства та суду, впливання на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом були враховані вищевказані ризики.

Таким чином, оцінюючи всі обставини у їх сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, а також з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики передбачені ст. 177 КПК України не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 392 КПК України суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 20 вересня 2021 року (включно).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою з утримання в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів - до 20 вересня 2021 року (включно).

У задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 - відмовити.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1