Справа № 473/1987/21
Номер провадження 1-в/473/164/2021
УХВАЛА
Іменем України

"11" червня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Вознесенська ВК №72» , яка розташована за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська, 300 заяву засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Мукачеве Закарпатської області, до засудження зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 03 лютого 2010 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.190 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень, 10 квітня 2012 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 04 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 02 роки, засудженого 04 грудня 2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 черпня 2016 року зараховано устрок відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 26 лютого 2014 року по 05 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким /обмеження волі/ в порядку статті 82 КК України

Учасники процесу
прокурор ОСОБА_4

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» - ОСОБА_5

засуджений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :
Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2015 року ОСОБА_3 був засуджений за вчинення злочинів, передбачених за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29 черпня 2016 року ОСОБА_3 зараховано устрок відбування покарання строк попереднього ув`язнення в період з 26 лютого 2014 року по 05 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 26 лютого 2014 року. Кінець строку: 17 січня 2026 року.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Згідно ч.3 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до положень пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений твердо став на шлях виправлення.

Системний аналіз Кримінального та Кримінально виконавчого законодавства України, свідчить про те, що висновок про можливість засудженому заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а тверда позиція засудженого стати на шлях виправлення. Заміна засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі твердо став на шлях виправлення. Оцінка ступеню твердого ставання на шлях виправлення повинна ґрунтуватися не лише на юридичних критеріях, але й враховувати весь комплекс педагогічних га психологічних аспектів оцінки особистості, які мають підстави вважати, що у засудженого сформувалась соціально визначена самоврегульована поведінка. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеними статтями 67 та 130 КВК України, але й те, що засуджений подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування пільги, передбаченої ст.82 КК України.

Як слідує з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11 березня 2014 року. З 13 серпня 2020 року відбуває покарання у Вознесенській ВК №72 у Миколаївській області. Загалом за весь період відбування покарання має 5 стягнень, які зняті та погашені у встановленому законом порядку та має 6 заохочень.
Під контролем адміністрації установи дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи.
Загалом за характером спокійний та врівноважений, має адекватну самооцінку. Під час проведення індивідуальних бесід - не завжди відвертий, на зауваження реагує спокійно. У майстерні установи не працевлаштований.
У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки, спокійно реагує на критику в свою адресу. Участі в суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. У відділенні веде пасивний, пристосовницький спосіб життя.
Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.
Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд, допускає випадки несвоєчасного гоління. З засудженим проведено оцінку ступеню ризиків.
Зв`язок з рідними на низькому рівні.
У скоєному злочині, зі слів засудженого ОСОБА_3 , розкаюється.
Виходячи з даних довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_3 в період відбування покарання загалом має 6 /шість/ заохочень, та 5 /п`ять/ разів піддавався стягненям за порушення розпорядку дня, режиму утримання, за заборонені речі /алкоголь, мобільний телефон, зарядний пристрій/, які зняті та погашені у встановленому законом порядку.

Тобто, дані про особу засудженого ОСОБА_3 за весь період відбування ним покарання не свідчать про те, що він твердо став на шлях виправлення.

Заохочення самі по собі не доводять виправлення засудженого і не свідчить про те, що засуджений ОСОБА_3 в сенсі положень частини 3 статті 82 КК України став на шлях виправлення, оскільки ОСОБА_3 5 /п`ять/ разів піддавався стягненям.

За наведених обставин, оскільки дані про особу засудженого ОСОБА_3 не доводять того, що засуджений твердо став на шлях виправлення, то його клопотання про заміну невідбутої частини покарання, яка станом на 09 червня 2021 року становить 04 /чотири/ роки 07 /сім/ місяців 08 /вісім/ днів, більш м`яким в порядку статті 82 КК України, не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого засуджено 04 грудня 2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, на підставі ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, до 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна, про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким в порядку статті 82 КК України, відмовити.

Про прийняте рішення повідомити засудженого ОСОБА_3 .

Апеляційну скаргу на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з моменту її проголошення, а засудженим ОСОБА_3 в той самий строк, з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду ОСОБА_1