Справа № 159/6531/20 Провадження №11-кп/802/433/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000379 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Дивин Кобринського району Брестської області Республіки Білорусь, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, із неповною середньою освітою, неодружений, не працюючий, інвалід ІІІ групи, раніше неодноразово судимий:
- 29.12.1999 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.140, ч.2 ст.17, ч.3 ст.81 КК України (в редак.1960) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.46-1 КК України (в ред.1960) з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
- 12.12.2001 року Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.101, ст.42 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяців, на підставі ст.43 КК України частково приєднано 4 місяці позбавлення волі за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29.12.1999 остаточно призначено покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 23.05.2003 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 16 днів;
- 17.03.2005 Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України частково приєднано 6 місяців позбавлення волі за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 12.12.2001 остаточно призначено покарання у виді 4 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.04.2007 на підставі ухвали Коростенського районного суду Житомирської області від 12.04.2007 на підставі ст.81 КК України на 1 рік 11 днів;
- 11.04.2008 Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185КК України позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.71,72 КК України частково приєднано за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17.03.2005 позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, 07.05.2010 звільнений на підставі ухвали Сарненського районного суду Рівненської області від 29.04.2010 умовно-достроково на 8 місяців 9 днів;
- 13.10.2010 Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Кузнецовського районного суду Рівненської області від 11.04.2008 до 3 років 4 місяців позбавлення волі;
- 14.11.2014 Кузнецовським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, на підставі ст.70 КК України позбавлення волі на строк 3роки, 02.07.2017р. звільнений по відбуттю покарання;
- 04.01.2018 Кузнецовським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ст.395 КК України, на підставі ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- 14.02.2018 Рожищенським районним судом Волинської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- 28.03.2018 Костопільським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, на підставі ч.4 ст.70 КК України позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;
- 17.04.2018 Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185 КК України позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;
-19.04.2018 Сарненським районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185, на підставі ч.4 ст.70 КК України позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;
- 12.06.2018 Березнівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, на підставі ч.4 ст.70 КК України позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;
- 01.02.2019 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.709, на підставі ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, ухвалою Рівненського апеляційного суду Волинської області від 28.05.2020 звільнений умовно-достроково строком на 2 місяці 27 днів, за що судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
засуджений за:

- ч. 2 ст.186 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.69 КК України.
Вироком вирішено питання речових доказів.

Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , в період доби з 22:00 вечора до 06:00 ранку наступної доби.
Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 19.10.2020, близько 13:20 год., перебуваючи у приміщенні закладу загальної середньої освіти І-ІІ ступенів №6 на вул. Брестській, 23 в м.Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу із жіночої сумочки, яка знаходилась у коридорі на стільчику, заволодів гаманцем з грошима у сумі 300 (триста) гривень належному техпрацівниці ОСОБА_9 . Однак, будучи у коридорі, був виявлений директором навчального закладу ОСОБА_10 та завгоспом ОСОБА_11 , які, підозрюючи останнього у заволодінні чужим майном, намагалися перешкодити покинути приміщення школи. Проте, ОСОБА_8 , діючи умисно, відкрито, тримаючи при собі викрадений гаманець з грошима, який для потерпілої матеріальної цінності не становить, швидко покинув місце скоєння злочину, тобто повторно відкрито викравши гроші у сумі 300 (триста) гривень, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на зазначену суму.
Своїми діями, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
У своїй апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій просить вирок суду змінити, призначити покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України або призначити покарання не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі. Просить врахувати, що він щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, яку захисник підтримала і просила змінити вирок суду та пом`якшити покарання, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами і ніким не оскаржується.
Діям ОСОБА_8 дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Як убачається із вироку суду, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів. Наявність III групи інвалідності, визнання своєї вини у вчиненому, щире каяття, відшкодування шкоди потерпілій, судом правильно віднесено до обставин, що пом`якшують покарання. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

Посилання обвинуваченого на інші обставини, які були б підставами для застосування положень ст.ст.69,75 КК України та призначення ОСОБА_8 більш м`якого виду покарання в апеляційній скарзі обвинуваченого та в суді апеляційної інстанції не наведено.

Статтею 75 КК України встановлено, що якщо суд при призначенні покарання, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбуття покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбуття покарання з випробовуванням.

Врахувавши усі обставини у кримінальному провадженні, в тому числі й ті, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, суд, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, призначив ОСОБА_8 покарання нижче найнижчої межі закону із застосуванням ст.69 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі або з застосуванням положень ст.75 КК України, оскільки обвинувачений вже неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, повторно вчинив корисливий злочин проти власності.

Така поведінка обвинуваченого свідчить про небажання вести законослухняний спосіб життя, а тому, на думку апеляційного суду, його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Доводи обвинуваченого, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання або покарання більш м`якого, ніж передбачено санкцією інкримінованого першому кримінального правопорушення, зокрема, обмеження волі, як про це просить в своїй апеляційній скарзі обвинувачений, апеляційний суд не вбачає. Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги обвинуваченого не заслуговують на увагу так як були предметом розгляду у суді першої інстанції і їм була дана вірна оцінка.

Підстав для зміни вироку з врахуванням доводів, зазначених у апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2021 року щодо ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді