Справа № 742/2412/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/25/21
Категорія - ч.1 ст.212,ч.1ст.366 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0000029 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бориспіль, Київської області, проживає у АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, фізична особа-підприємець, в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, та виправданий за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області про стягнення з ОСОБА_8 на користь Прилуцької ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області 1 143 792,10 грн. залишено без розгляду.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Як зазначив у вироку місцевий суд, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що відповідно до рішення власника ПП «АПТК» №1 від 27.05.2013, він призначений на посаду директора ПП «АПТК» (), поставлено на облік Прилуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Чернігівській області (далі Прилуцька ОДПІ) за №1 від 29.05.2013 року, юридична адреса підприємства: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Дружби Народів, буд. 46. В період 2013-2014 років, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у ОСОБА_8 , який перебував на посаді директора ПП «АПТК», виник умисел на ухилення від сплати податків у значних розмірах та на вчинення службового підроблення.

Так, ОСОБА_8 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період 2013 року, при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, підшукав необхідне для реалізації свого злочинного наміру підприємство - ТОВ «Ландо Плюс» (). Після цього, ОСОБА_8 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах підписав договір поставки №10/06/-13 від 03.06.2013 року, згідно умов якого постачальник (ТОВ «Ландо Плюс») зобов`язується надати покупцю (ПП «АПТК») товар, згідно накладних на відвантаження, а замовник зобов`язується сплатити за поставку товарів, встановлену за договором плату. Однак, фактично надання послуг, з поставки товарів від ТОВ «Ландо Плюс» не відбулося у зв`язку з відсутністю адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по укладених правочинах, а також відсутністю фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань.

В подальшому ОСОБА_8 , завіривши електронним цифровим підписом, склав та подав підроблені декларації ПП «АПТК» з податку на додану вартість з додатком № 5 до Прилуцької ОДПІ, із завідомо неправдивими відомостями щодо сум податкового кредиту, сформованого на підставі вищевказаного фіктивного договору та фіктивних взаємовідносин з ТОВ «Ландо Плюс», які фактично не здійснювались а саме:

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за липень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 70, що належить ТОВ «Ландо Плюс» та суму податкового кредиту з ПДВ 188998,40 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2013 року, ОСОБА_8 подав 20.08.2013 року до Прилуцької ОДПІ.

Згідно висновків акту перевірки ПП «АПТК» № 292/22-38615098 від 29.10.2013 року, складеного ревізорами Прилуцької ОДПІ, встановлено, що ПП «АПТК» в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Ландо Плюс», в порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено податковий кредит в тому числі за липень 2013 року на загальну суму ПДВ 188998,40 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період 2013 року, при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, підшукав необхідне для реалізації свого злочинного наміру підприємство - ТОВ «Мірада Плюс» (). Після цього, ОСОБА_8 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах підписав договір №170813/01 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 17.08.2013 року, згідно умов якого постачальник (ТОВ «Мірада Плюс») зобов`язується передати у відведений договором строк товар у власність покупця (ПП «АПТК»), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору. Однак, фактично здійснення поставок сільськогосподарської продукції від ТОВ «Мірада Плюс» не відбулося у зв`язку з відсутністю адміністративно-господарських можливостей. Hа виконання господарських зобов`язань по укладених правочинах, а також відсутністю фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань.

В подальшому ОСОБА_8 , завіривши електронним цифровим підписом, склав та подав підроблені декларації ПП «АПТК» з податку на додану вартість з додатком № 5 до Прилуцької ОДПІ, із завідомо неправдивими відомостями щодо сум податкового кредиту, сформованого на підставі вищевказаного фіктивного договору та фіктивних взаємовідносин з ТОВ «Мірада Плюс», які фактично не здійснювались а саме:

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за серпень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 05, що належить ТОВ «Мірада Плюс» та суму податкового кредиту з ПДВ 154 775 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2013 року, ОСОБА_8 подав 16.09.2013 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту В розрізі контрагентів Д5) за вересень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 05, що належить ТОВ «Мірада Плюс» та суму податкового кредиту з ПДВ 166 958 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року, ОСОБА_8 подав 21.10.2013 року до Прилуцької ОДПІ.

Згідно висновків акту перевірки ПП «АПТК» № 461/22-38615098, від 24.12.2013 року, складеного ревізорами Прилуцької ОДПІ, встановлено, що ПП «АПТК» в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Мірада Плюс», в порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено податковий кредит в тому числі за серпень 2013 року на суму ПДВ 154775 грн. та за вересень 2013 року на суму ПДВ 192041,67 грн., на загальну суму ПДВ 346816,67 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , знаходячись, .у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період 2013 року, при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, підшукав необхідне для реалізації свого злочиного наміру підприємство - ТОВ «Маркет Продакт» (). Після цього, ОСОБА_8 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах підписав договір №02/09-3 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 02.09.2013 року, згідно умов якого постачальник (ТОВ «Маркет Продакт») зобов`язується передати у відведений договором строк товар у власність покупця (ПП «АПТК»), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору. Однак, фактично здійснення поставок сільськогосподарської продукції від ТОВ «Маркет Продакт» не відбулося у зв`язку з відсутністю адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по укладених правочинах, а також відсутністю фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань.

В подальшому ОСОБА_8 , завіривши електронним цифровим підписом, склав та подав підроблені декларації ПП «АПТК» з податку на додану вартість з додатком № 5 до Прилуцької ОДПІ, із завідомо неправдивими відомостями щодо сум податкового кредиту, сформованого на підставі вищевказаного фіктивного договору та фіктивних взаємовідносин з ТОВ «Маркет Продакт», які фактично не здійснювались а саме:

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 4 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за вересень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Маркет Продакт» та суму податкового кредиту з ПДВ 85 880,33 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року, ОСОБА_8 подав 21.10.2013 року до Прилуцької ОДПІ.

Згідно висновків акту перевірки ПП «АПТК» № 340/22-38615098 від 21.05.2014 року, складеного ревізорами Прилуцької ОДПІ, встановлено, що ПП «АПТК» в тому числі по взаємовідносинам, з ТОВ «Маркет Продакт», в порушення п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено податковий кредит в тому числі за вересень 2013 року на загальну суму ПДВ 85880,33 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_8 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період 2014 року, при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, підшукав необхідне для реалізації свого злочинного наміру підприємство - ТОВ «Авальбудсервіс» (). Після цього, ОСОБА_8 при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах підписав договір №3005 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 30.05.2014 року, згідно умов якого постачальник (ТОВ «Авальбудсервіс») зобов`язується передати у відведений договором строк товар у власність покупця (ПП«АПТК»), а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах даного договору. Однак, фактично здійснення поставок сільськогосподарської продукції від ТОВ «Авальбудсервіс» не відбулося у зв`язку з відсутністю адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань по укладених правочинах, а також відсутністю фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань.

В подальшому ОСОБА_8 , завіривши електронним цифровим підписом, склав та подав підроблені декларації ПП «АПТК» з податку на додану вартість з додатком № 5 до Прилуцької ОДПІ, із завідомо неправдивими відомостями щодо сум податкового кредиту, сформованого на підставі вищевказаного фіктивного договору та фіктивних взаємовідносин з ТОВ «Авальбудсервіс», які фактично не здійснювались а саме:

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 5 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість; (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за травень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 83610,61 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року, ОСОБА_8 подав 19.06.2014 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 2 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за червень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 79604,94 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року, ОСОБА_8 подав 21.07.2014 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 5 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за липень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 275717,86 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року, ОСОБА_8 подав 20.08.2014 до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової Декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за серпень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 83163,28 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та, податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, ОСОБА_8 подав 20.09.2014 року до Прилуцької ОДПІ;

Згідно висновків акту перевірки ПП «АПТК» № 560/22-38615098 від 06.10.2014 року, складеного ревізорами Прилуцької ОДПІ, встановлено, що ПП «АПТК» в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Авальбудсервіс», в порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), завищено податковий кредит в тому числі за травень 2014 року на суму ПДВ 83610,61 грн., за червень 2014 року на суму ПДВ 79604,94 грн., за липень 2014 року на суму ПДВ 275717,87 грн., за серпень 2014 року на суму ПДВ 83163,28 грн., а всього на суму - 522096,70 грн.

Згідно висновку дослідження № 40/16-03/38615098 від 28.02.2017 року, складеного ревізорами Офісу великих платників податків ДФС України встановлено, що ПП «АПТК» в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт», ТОВ «Авальбудсервіс», в порушення п.198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст.200, п. 201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) занижено за період з липня 2013 року по серпень 2014 року податок на додану вартість в сумі 1 143 792,10 грн.

Висновком судово-економічної експертизи №80/04/1.1-17 від 24.04.2017 року встановлено, що висновки дослідження № 40/16- 03/38615098 від 28.02.2017 року про те, що ПП «АПТК» в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт», ТОВ «Авальбудсервіс», в порушення п.198.1, п. 198.3, ц. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу Україну від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями) занижено за період з липня 2013 року по серпень 2014 року податок на додану вартість в сумі 1 143 792,10 грн., документально та нормативно підтверджується.

Всього, директор ПП «АПТК» ОСОБА_8 , у період з 01.07.2013 року по 31.09.2014 року, не сплатив до державного бюджету податок на додану вартість на загальну суму 1143792,10 грн., що більш ніж у 67282 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що є значним розміром.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано, як умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених в установленому законом порядку, що призвело до ненадходження до державного бюджету коштів в значних розмірах, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.212 КК України.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що останній відповідно до рішення власника ПП «АПТК» №1 від 27.05.2013 призначений на посаду директора ПП «АПТК» (), поставлено на облік Прилуцькою ОДПІ за №1 від 29.05.2013 року, юридична адреса підприємства: Чернігівська область, м. Прилуки, вул. Дружби Народів, буд. 46. Діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді ненадходження податків у значних розмірах, в ході своєї господарської діяльності, як директор ПП «АПТК», в період часу з 01.07.2013 року по 31.09.2014 року, маючи за мету ухилення від сплати податків, шляхом заниження об`єктів оподаткування та внесення до податкових декларацій з податку на додану вартість ПП «АПТК», які є офіційними звітними документами, завідомо неправдивих відомостей, в результаті чого вчинив службове підроблення.

Так, ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт», ТОВ «Авальбудсервіс», створені з метою прикриття незаконної діяльності, не надавали і не будуть надавати жодних послуг, не поставляли і не будуть поставляти ніяких товарів та виконувати роботи, керуючись злочинною метою, протягом 2013-2014 років, створив видимість проведених фінансово-господарських відносин із вказаними підприємствами, які давали можливість скласти податкову звітність з відображенням податкового кредиту з ПДВ та надати до органів Державної податкової служби України податкові декларації з податку на додану вартість із заниженими показниками виниклих зобов`язань.

На підставі фіктивних договорів укладених з ТОВ «Ландо Плюс» договір про поставку №10/06-13 від 03.06.2013 року, з ТОВ «Мірада Плюс» договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №170813/01 від 17.08.2013 року, з ТОВ «Прод Маркет» договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №02/09-3 від 02.09.2013 року, з ТОВ «Авальбудсервіс» договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №3005 від 30.05.2014 року, ОСОБА_8 безпідставно формував суми податкового кредиту з податку на додану вартість ПП «АПТК», які відображав у відповідних звітних податкових деклараціях з податку на додану вартість за 2013-2014 роки.

Таким чином, на протязі 2013-2014 років, завіривши електронним цифровим підписом підроблені офіційні документи податкової звітності підприємства - декларації з податку на додану вартість за 2013-2014 роки, ОСОБА_8 , склав та подав підроблені декларації з податку на додану вартість з додатком № 5 до Прилуцької ОДПІ, із завідомо неправдивими відомостями щодо сум податкового кредиту, сформованого на підставі вищевказаних фіктивних договорів та фіктивних взаємовідносин з ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт», ТОВ «Авальбудсервіс», які фактично не здійснювались, а саме:

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за липень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 70, що належить ТОВ «Ландо Плюс» та суму податкового кредиту з ПДВ 188998,40 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2013 року, ОСОБА_8 подав 20.08.2013 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за серпень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 05, що належить ТОВ «Мірада Плюс» та суму податкового кредиту з ПДВ 154 775 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2013 року, ОСОБА_8 подав 16.09.2013 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації в податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за вересень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 05, що належить ТОВ «Мірада Плюс» та суму податкового кредиту з ПДВ 166 958 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року, ОСОБА_8 подав 21.10.2013 року до Прилуцької ОДПI;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 4 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за вересень 2013 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Маркет Продакт» та суму податкового кредиту з ПДВ 85 880,33 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2013 року, ОСОБА_8 подав 21.10.2013 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 5 (Податковий Кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за травень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 83610,61 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2014 року, ОСОБА_8 подав 19.06.2014 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 2 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за червень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 79604,94 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2014 року, ОСОБА_8 подав 21.07.2014 року до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 5 (Податковий кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за липень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 275717,86 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року, ОСОБА_8 подав 20.08.2014 до Прилуцької ОДПІ;

до Розділу 2 Рядок 17 (Податковий кредит) Податкової декларації з податку на додану вартість та Розділу 2 Рядок 3 (Податковий Кредит) Додатку №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) за серпень 2014 року, безпідставно внесено індивідуальний податковий номер № 55, що належить ТОВ «Авальбудсервіс» та суму податкового кредиту з ПДВ 83163,28 грн. Завіривши електронним цифровим підписом підроблений офіційний документ податкової звітності - Додаток №5 до податкової декларації з податку на додану вартість (Розшифровки податковий зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів Д5) та податкову декларацію з податку на додану вартість за серпень 2014 року, ОСОБА_8 подав 20.09.2014 року до Прилуцької ОДПІ;

Під час складання податкової звітності за період з 01.08.2013 року по 31.09.2014 року ОСОБА_8 безпідставно включив до податкових декларацій з податку на додану вартість з додатком № 5 за липень, серпень, вересень 2013 року та за травень, червень, липень, серпень 2014 року суму по нібито проведеним фінансово-господарським відносинам з ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт», ТОВ «Авальбудсервіс», занизивши таким чином необхідну до сплати суму податку на додану вартість за вищевказаний період в сумі 1 143 792 грн. 10 коп.

Відтак, органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковано, як службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_8 місцевий суд зазначив, що доказів, на які посилається обвинувачення, недостатньо для доведення, «поза розумним сумнівом», вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.212 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.1 ст.366 КК України - у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 2 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України, ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 2 років. Цивільний позов задовольнити в частині, що підтверджується документально, а саме на суму 1 143 792,10 грн. Стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 393,12 грн. Зазначив, що вирок місцевого суду є незаконним, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладеним у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження. Вказав на наявність доказів безтоварності взаємовідносин між ПП «АПТК» та чотирма контрагентами. Так, згідно акту перевірки від 29.10.2013 №292/22-38615098 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «АПТК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Ландо Плюс» (38671409) за період з 01.07.2013 по 31.07.2013, директор ТОВ «Ландо Плюс» ОСОБА_10 . ТТН на перевезення товару ПП «АПТК» на перевірку не надав. А у ході аналізу податкової звітності у ТОВ «Ландо Плюс» відсутня будь-яка інформація про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності. Висновки вказаного акту перевірки в судовому порядку не оскаржувались.

Фіктивність контрагента ТОВ «Ландо плюс» також підтверджується листом ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 08.05.2014 №2699/7/26-57-18-03-19, згідно якого ТОВ «Ландо плюс» за 2013 рік по податку на прибуток до ДПІ не звітувало, звітність з ПДВ надавалась засобами електронного зв`язку. Звітність про суми нарахованого та виплаченого доходу працівника форми 1-ДФ до ДПІ не надавалась.

Згідно інформації Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 29.04.2014 №14-09/2821, ТОВ «Ландо Плюс» жодні договори з інспекцією (яка здійснює сертифікацію продукції) не укладені.

Згідно інформації ГУ ПФУ в м. Києві від 15.05.2014 №11650/09, з ТОВ «Ландо плюс» працівники у трудових відносинах не перебувають, підприємство звіти до Пенсійного фонду у період з січня 2013 по травень 2014 не подавало.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 08.08.2014 №642 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_11 , який нібито є директором ТОВ «Ландо Плюс», в документах підприємства ПП «АПТК» виконані не ОСОБА_11 , а іншою особою.

Дослідженням від 28.02.2017 №40/16-03/38615098 «Про результати фінансових операцій, проведених за участю ПП«АПТК» з питань фінансово-господарських взаємовідносин та висновком судово-економічної експертизи від 24.04.2017 №80/04/11-17, документально та нормативно підтверджено ухилення ПП «АПТК» від сплати податків в розмірі 1 143 792,10 грн.

Фіктивність взаємовідносин ПП «АПТК» із ТОВ «Мірада Плюс» підтверджується актом перевірки від 24.12.2013 №461/22-38615098 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «АПТК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Мірада Плюс» за період з 01.08.2013 по 30.09.2013, згідно якого операції ТОВ «Мірада плюс», директором якого є ОСОБА_12 , не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, відсутності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання. Актом встановлено несплату ПДВ на суму за серпень 2013 року 154 775 грн., за вересень 2013 року на суму 166 958 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду від 22.10.2014 у справі №752/8634/14-к, ОСОБА_13 визнано винною у вчиненні фіктивного підприємництва при придбанні у квітні 2013 року ТОВ «Мірада Плюс». В ухвалі зазначено, що у підприємства в період з 14.06.2013 по 01.05.2014 відсутні необхідні умови для досягнення результатів підприємницької діяльності, економічної діяльності, в силу відсутності управлінського та технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

Крім цього, Державна інспекція сільського господарства в Київській області в листі від 29.04.2014 №14-09/2821 вказала про те, що з ТОВ «Мірада Плюс» жодні договори не укладені (інспекція здійснює сертифікацію продукції).

Згідно інформації ГУ ПФУ в м. Києві від 15.05.2014 №11650/09 з ТОВ «Мірада Плюс» працівники у трудових відносинах не перебувають, підприємство звіти до Пенсійного фонду у період з січня 2013 по травень 2014 не подавало.

Висновком судово-почеркознавчої експертизи від 08.08.2014 №642 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_13 у документах підприємства ПП «АПТК» виконані не ОСОБА_13 , а іншою особою.

Фіктивність взаємовідносин між ПП «АПТК» та ТОВ «Маркет Продакт» підтверджується актом перевірки від 21.05.2014 №340/22-38615098 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «АПТК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «Маркет Продакт» за період з 01.09.2013 по 30.09.2013, згідно якого фактично у ТОВ «Маркет Продакт» відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, транспортне та торгівельне обладнання, сировина, матеріали для здійснення основної діяльності. У КП 000012 ОСОБА_14 , який є засновником, повідомив, що зареєстрував підприємство за грошову винагороду.

Фіктивність взаємовідносин між ПП «АПТК» та ТОВ «Авальбудсервіс» підтверджується актом перевірки від 06.10.2014 №560/22-38615098 «Про результати позапланової невиїзної перевірки ПП «АПТК» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з рядом підприємств, серед яких ТОВ «Авальбудсервіс» за період з 01.05.2014 по 30.06.2014. Згідно акту ТОВ «Авальбудсервіс», м.Дніпропетровськ, директор ОСОБА_15 . Основний вид діяльності: будівництво житлових і нежитлових будівель. У підприємства відсутні трудові ресурси, обладнання, складські приміщення.

Крім цього, до суду надано висновок дослідження від 28.02.2017 №40/16- 03/38615098, проведеного ГУ ДФС у Київській області, «Про результати фінансових операцій, проведених за участю ПП «АПТК» з питань фінансово-господарських взаємовідносин, згідно якого ПП «АПТК» сформувало податковий кредит в порушення п. 201.4, п. 201.10 ст. 201, п. 198.1, 198.3, 198.6 ст.198 та п.200.1 ст.200 ПКУ як наслідок фінансово-господарських взаємовідносин з підприємствами з ознаками фіктивності, в результаті чого занижено податок на додану вартість за період липень 2013 - серпень 2014 в сумі 4 510 205,52 грн.

Висновком судово-економічної експертизи від 24.04.2017 №80/04/11-17 встановлено, що висновки зазначені в дослідженні «Про результати фінансових операцій проведених за участю ПП «АПТК» з питань фінансово-господарських взаємовідносин за період липень 2013 - серпень 2014 року, документально та нормативно підтверджуються в розмірі 1 143 792,10 грн.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили залишити вирок суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, згідно з положеннями ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За змістом ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення; а також при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 284 цього Кодексу, тобто, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення або якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 29.06.1990 р. «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.

Як встановила колегія суддів, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, на які посилався орган досудового розслідування, та згідно зі ст.94 КПК України, оцінив їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, надав належну оцінку як окремим доказам, так і їх сукупності, навів детальний аналіз досліджених доказів.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_8 , місцевий суд дотримався зазначених вимог.

Так, у судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав та показав, що дійсно підприємство ПП «АПТК», на якому він був директором, у 2013-2014 роках, здійснювало господарську діяльність. Оскільки він має освіту бухгалтера, то всі операції щодо ведення бухгалтерського обліку він здійснював самостійно. Робота підприємства зводилася до того, що він знаходив продукцію за прийнятною ціною, купував її та знайшовши покупця реалізував, заробляючи на даних операціях. Договори поставок з контрагентами він заключав шляхом направлення електронних копій договорів, а потім поштою обмінювалися оригіналами. Оскільки, він здійснював розрахунки з постачальниками товарів лише за фактом поставки продукції, то ніяких ризиків він не ніс. Особисто з керівниками ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт», ТОВ «Авальбудсервіс» він не знайомий і всі господарські операції проводили шляхом узгодження по телефону та обміном документації поштою. Всі господарські операції з вище зазначеними підприємствами здійснювалися реально і відображалося, як в бухгалтерському, так і податковому обліку підприємства. Основним покупцем його продукції являвся ТОВ «Комплекс Агромарс», в складських журналах яких відображено надходження продукції від ПП «АПТК».

Колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження в апеляційному порядку, погоджується з доводами суду першої інстанції щодо правильності оцінки доказів у кримінальному провадженні, оскільки судом при прийнятті рішення дотримано вимоги діючого законодавства.

Так, відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч.1 ст.92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, стороною обвинувачення на підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_8 було надано письмові докази, які були безпосередньо досліджені судом у судовому засіданні місцевого суду та перевірені судом апеляційної інстанції.

Так це наступні письмові докази:

щодо господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Ландо Плюс»:

договір про поставку №10/06-13 від 03.06.2013 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Ландо Плюс» в особі директора ОСОБА_11 та ПП «АПТК» в особі директора ОСОБА_8 , предметом якого є придбання ПП «АПТК» макухи соєвої, масла рослинного походження (т.1, а.к.п.143);

договір про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом № 10/06/13 від 13 червня 2013 року укладений між ТОВ «Ландо Плюс» та ПП «АПТК» (т.1, а.к.п.144 -145);

податкові та видаткові накладні, які свідчать про відображення в бухгалтерському обліку операцій, щодо придбання продукції ПП «АПТК» в ТОВ «Ландо Плюс» в тому числі із зазначенням ПДВ (т.1, а.к.п.127-128,146-237, т.5, а.к.п.158-160);

висновок судово-почеркознавчої експертизи №642 від 08.08.2014 року, яким встановлено, що підписи від імені керівників ТОВ «Ландо Плюс» в первинних документах, а саме: договорі поставки №10/06-13 від 03.06.2013 року та № 10/06-13 від 03.06.2013 року про надання послуг перевезення та податкових і видаткових накладних, виконані не громадянином ОСОБА_11 , а іншими особами (т.2, а.к.п.21-67);

податкова декларація з податку на додану вартість від 20.08.2013, в якій у звітному періоді за липень 2013 ОСОБА_8 , відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту з ПДВ на суму 188998, 40 грн. (т.4, а.к.п.162-167);

висновок акту перевірки Прилуцької ОДПІ №292/22-38615098 від 29.10.2013 року за результатами перевірки ПП «АПТК», яким встановлено, що в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, за липень 2013 року ПП «АПТК» в особі директора ОСОБА_8 по взаємовідносинам з ТОВ «Ландо Плюс» завищено податковий кредит на загальну суму ПДВ 188998,40 грн. (т.1, а.к.п.104-123);

дослідження Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 року №40/16-03/38615098, в якому встановлено, що ПП «АПТК» по взаємовідносинам з ТОВ «Ландо Плюс», в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6,ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р за №2755-VI за період з липня 2013 занижено податок на додану вартість в сумі 188998,40 грн. (т.3, а.к.п.56-106);

акт позапланової перевірки ПП «АПТК» № 304/22-38615098, яким встановлено, що за період з 29.05.2013 року по 31.12.2014 року ПП «АПТК» здійснило готівкові розрахунки з ТОВ «Ландо Плюс» на суму 1 440 185,20 гривень (т.5, а.к.п.132-146);

картка рахунку 361 за 01.06.2013-15.07.2014 року, щодо відображення операцій з купівлі-продажу продукції між ПП «АПТК» та ТОВ «Ландо Плюс» (т.5, а.к.п.161-162);

щодо господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Міранда Плюс»:

договір купівлі-продажу №170813 від 17.08.2013 року сільськогосподарської продукції, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Мірада плюс» в особі директора ОСОБА_16 та ПП «АПТК» в особі директора ОСОБА_8 (т.1, а.к.п.238-239);

податкові накладні та рахунки на оплату, які свідчать про відображення в бухгалтерському обліку операцій, щодо придбання продукції ПП «АПТК» в ТОВ «Мірада Плюс», в тому числі із зазначенням суми ПДВ (т.1, а.к.п.240-253, т.3, а.к.п.1-11);

висновок судово-почеркознавчої експертизи №642 від 08.08.2014 року, яким встановлено, що підписи від імені керівників ТОВ «Мірада Плюс» в первинних документах, а саме договорі купівлі-продажу №170813 від 17.08.2013 року та податкових та видаткових накладних, виконані не ОСОБА_13 , а іншими особами (т.2, а.к.п.21-67);

податкова декларація з податку на додану вартість від 16.09.2013 року, згідно якої у звітному періоді за серпень 2013 ОСОБА_8 відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту (щодо операцій з ТОВ «Мірада Плюс») на суму податкового кредиту з ПДВ 154775 грн. (т.4, а.к.п.170-174);

податкова декларація з податку на додану вартість від 21.10.2013 року, згідно якої у звітному періоді за вересень 2013 ОСОБА_8 відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту (щодо операцій з ТОВ «Мірада Плюс») на суму податкового кредиту з ПДВ 166958 грн. (т.4, а.к.п.177-181);

висновок акту перевірки Прилуцької ОДПІ №461/22-38615098 від 24.12.2013 року за результатами перевірки ПП «АПТК», яким встановлено, що в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), за липень 2013 року ПП «АПТК» в особі директора ОСОБА_8 по взаємовідносинам з ТОВ «Мірада Плюс» завищено податковий кредит за серпень 2013 року на суму ПДВ 154775 грн., за вересень 2013 на суму ПДВ 166958 грн. (т.2, а.к.п.240-253);

дослідження Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 року №40/16-03/38615098, в якому встановлено, що ПП «АПТК» по взаємовідносинам з ТОВ «Мірада Плюс», в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6,ст..198, п.200.1 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р за №2755-VI за період за серпень, вересень 2013 занижено податок на додану вартість в сумі 346619,66 грн. (т.3,а.п.56-106);

ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_13 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.205 КК України, яка відповідно до судового рішення вступила в змову з особою та вчинила фіктивне підприємництво шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Мірада Плюс» з метою прикриття незаконної діяльності (т.3, а.п.13-16);

постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.06.2014 року та Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року, якими частково задоволено вимоги ПП «АПТК» та зобов`язано Прилуцьку ОДПІ відновити у базі «Податковий блок» стан податкової звітності з податку на додану вартість за серпень, вересень 2013 року, який існував до проведення по особовому рахунку ПП «АПТК» висновків, викладених в акті перевірки № 461/22-38615098 від 24.12.2013 року.

щодо господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Маркет Продакт»:

податкові накладні, які свідчать про відображення в бухгалтерському обліку операцій, щодо придбання продукції ПП «АПТК» в ТОВ «Маркет Продакт» в тому числі із зазначенням суми ПДВ (т.4, а.к.п.25-27);

податкова декларація з податку на додану вартість від 21.10.2013 року, в якій у звітному періоді за вересень 2013 ОСОБА_8 відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту (щодо операцій з ТОВ «Маркет Продакт) на суму податкового кредиту з ПДВ 85880,33 грн. (т.4, а.к.п.177-181);

висновок акту перевірки Прилуцької ОДПІ №340/22-38615098 від 21.05.2014 року за результатами перевірки ПП «АПТК», яким встановлено, що в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, за вересень 2013 року ПП «АПТК» в особі директора ОСОБА_8 по взаємовідносинам з ТОВ «Маркет Продакт» завищено податковий кредит на суму ПДВ 85880,33 грн. (т.3, а.к.п.17-23);

дослідження Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 року №40/16-03/38615098, яким встановлено, що ПП «АПТК» по взаємовідносинам з ТОВ «Маркет Продакт », в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6,ст..198, п.200.1 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р за №2755-VI за період за серпень, вересень 2013 занижено податок на додану вартість в сумі 85880,33 грн. (т.3, а.к.п.56-106);

постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.07.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 р., згідно якої задоволено вимоги ПП «АПТК» та зобов`язано Прилуцьку ОДПІ відновити у підсистемі «Аналітична система» ІС «Податковий блок» стан податкової звітності з податку на додану вартість за травень, червень 2014 року, який існував до проведення по особовому рахунку ПП «АПТК» висновків, викладених в акті перевірки № 340/22-38615098 від 21.05.2014 року.

щодо господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Авальбудсервіс»:

податкові накладні, які свідчать про відображення в бухгалтерському обліку операцій, щодо придбання продукції ПП «АПТК» в ТОВ «Авальбудсервіс» в тому числі із зазначенням суми ПДВ (т.3, а.к.п.42-54);

податкова декларація з податку на додану вартість від 19.06.2014, в якій у звітному періоді за травень 2014 ОСОБА_8 відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту (щодо операцій з ТОВ «Авльбудсервіс»)на суму податкового кредиту з ПДВ 83610,61 грн. (т.4, а.к.п.184-189);

податкова декларація з податку на додану вартість від 21.07.2014, в якій у звітному періоді за червень 2014 ОСОБА_8 відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту (щодо операцій з ТОВ «Авльбудсервіс») на суму податкового кредиту з ПДВ 79604,95 грн. (т.4, а.к.п.192-197);

податкова декларація з податку на додану вартість від 20.09.2014, в якій у звітному періоді за липень 2014 ОСОБА_8 відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту (щодо операцій з ТОВ «Авльбудсервіс»)на суму податкового кредиту з ПДВ 275717,86 грн. (т.4, а.к.п.200-205);

податкова декларація з податку на додану вартість від 20.09.2014, в якій у звітному періоді за серпень 2014 ОСОБА_8 відобразив та подав до контролюючого органу відомості щодо податкового кредиту (щодо операцій з ТОВ «Авльбудсервіс»)на суму податкового кредиту з ПДВ з ПДВ 83163,28 грн. (т.4, а.к.п.208-213);

висновок акту перевірки Прилуцької ОДПІ №560/22-38615098 від 06.10.2014 р. за результатами перевірки ПП «АПТК», яким встановлено, що в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), за травень 2014 року ПП «АПТК» в особі директора ОСОБА_8 по взаємовідносинам з ТОВ «Авальбудсервіс» за червень 2014 року завищено податковий кредит на суму на загальну суму ПДВ 79604,94 гривень (т.3, а.к.п.28-40);

дослідження Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 року №40/16-03/38615098, в якому встановлено, що ПП «АПТК» по взаємовідносинам з ТОВ «Авальбудсервіс», в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6, п.200.1 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р за №2755-VI за період за серпень, вересень 2013 занижено податок на додану вартість в сумі 522096,70 грн. (т.3, а.к.п.56-106);

Постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.01.2015 року, згідно якої було задоволено вимоги ПП «АПТК» та зобов`язано Прилуцьку ОДПІ відновити у підсистемі «Аналітична система» ІС «Податковий блок» стан податкової звітності з податку на додану вартість за травень, червень 2014 року, який існував до проведення по особовому рахунку ПП «АПТК» висновків, викладених в акті перевірки № 560/22-38615098 від 06.10.2014 року.

Крім того, судом апеляційної інстанції були досліджені наступні докази, які стосуються всіх зазначених вище контрагентів ПП « АПТК»:

виписки щодо руху безготівкових коштів по розрахунковим рахункам ПП «АПТК», якими встановлено, що з рахунків підприємства грошові кошти знімались готівкою для придбання товарів (т.3, а.к.п.139-230, т.4, а.к.п.1-110), які зокрема, підтверджують здійснення безготівкових розрахунків ПП «АПТК» з контрагентами, в тому числі:

- по взаємовідносинам ПП «АПТК» з ТОВ «Авальбудсервіс» щодо перерахунку коштів на суму 3584520,36 грн. ПДВ 597421,03 грн. за жмих соєвий (т.3, а.к.п.223,226,228,229, т.4, а.к.п.42,44,46,47,49,50,52,54,58);

- по взаємовідносинам ПП «АПТК» з ТОВ «Мірада Плюс» щодо перерахунку коштів на суму 1722211,00 грн. з ПДВ 287035,17 грн. за масло соєве та шрот соняшника (т.3, а.к.п.150-152,154,155,156,158);

- по взаємовідносинам ПП «АПТК» з ТОВ «Маркет Продакт» щодо перерахунку коштів на суму 306482 грн. з ПДВ 51080,33 грн. (т.3, а.к.п.160);

висновок судово-економічної експертизи №80/04/11-17 від 24.04.2017 року, яким встановлено, що висновки дослідження № 40/16- 03/38615098 від 28.02.2017 року про те, що ПП «АПТК» в тому числі по взаємовідносинам з ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт», ТОВ «Авальбудсервіс», в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) занижено за період з липня 2013 року по серпень 2014 року податок на додану вартість в сумі 1143792,10 грн., документально та нормативно підтверджується (т.3,а.к.п.115-131);

відповідно до отриманих відомостей Державної інспекції сільського господарства в Київській області встановлено, що ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», не оформлювали сертифікати якості на зерно та продукти його переробки (т.1, а.к.п.125);

лист Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Київ, згідно якого інформація щодо працівників, які перебувають у трудових відносинах із ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс» відсутня (т.1, а.к.п.126);

акт перевірки № 935/22-01/30160757 від 22.04.2014 року «Про результати проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Комплекс Агромарс» щодо документального підтвердження господарських відносин з ТОВ «АВД-Технологія» та ПП «АПТК» за період з 01.11.2012 року по 31.10.2013 року, яким встановлено, що податкові накладні виписані ПП «АПТК» на поставку продукції ТОВ «Комплекс Агромарс» за серпень-вересень 2013 року не мають юридичного статусу в зв`язку з недійсністю договірних відносин (нереальності операцій), а тому ПП «АПТК» безпідставно завищено податковий кредит за серпень на загальну суму ПДВ 189054,02 грн., вересень 2013 року на загальну суму ПДВ 346619,66грн;

постанова Київського окружного адміністративного суду від 08.10.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.01.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 року, згідно якої було визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Вишгородської ОДПІ Київської області № від 20.05.2014 року та встановлено, що господарські операції між ТОВ «Комплекс Агромарс» та контрагентами, в тому числі з ПП «АПТК», за серпень-вересень 2013 року є реальними, а висновки акту перевірки зроблені виключно на підставі думки посадових осіб податкових органів.

Прокурор, як на доказ винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушення, послався лише на викладені вище письмові докази.

За змістом ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому зсіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно статті 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст.212 КК України, характеризується сукупністю трьох ознак: самого діяння - ухилення від сплати податків і зборів (обов`язкові« платежів), що належать до системи оподаткування; суспільно небезпечні наслідки у вигляді фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах та причино-наслідковий зв`язок між діянням і наслідками.

Суб`єктивна сторона складу цього кримінального правопорушення характеризується прямим умислом.

Згідно п.3 постанови Пленуму ВСУ «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів» від 8 жовтня 2004 року № 15 за змістом ст. 212 КК України відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів, що входять у систему оподаткування, введені в установленому законом порядку і зараховуються до бюджетів чи державних цільових фондів, настає лише в разі, коли це діяння вчинено умисно. Мотив для кваліфікації останнього значення не має.

Відповідно до ч.1 статті 366 КК України кримінальна відповідальність настає за службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

З суб`єктивної сторони кримінальне правопорушення може бути вчинене лише з прямим умислом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» документом, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення є первинний документ.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу.

Так, згідно з положенням пункту 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16 липня 1999року № 996-ХIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Відповідно до статті 1 цього Закону первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що первинний документ згідно з цим визначенням містить дві обов`язкові ознаки: відомості про господарську операцію і підтвердження її реального (фактичного) здійснення.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК визначено, що господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону, господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Досліджені первинні документи бухгалтерського обліку, а саме податкові та видаткові накладні, податкові декларації, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а також договори укладені між підприємствами, свідчать про відображення в бухгалтерському та податковому обліку ПП «АПТК» відомостей про здійснення господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ "Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет продаукт», ТОВ «Авальбудсервіс».

Посилання сторони обвинувачення на те, що вказані господарської операції не проводились, а тому директором ПП «АПТК» ОСОБА_8 , внесені неправдиві відомості до зазначеної податкової накладної та безпідставно сформовано податковий кредит на суму 188998, 40 грн., є непереконливими.

Так, в обґрунтування цієї позиції прокурор посилається на висновок судово-почеркознавчої експертизи №642 від 08.08.2014 року, згідно якого підписи від імені керівників ТОВ "Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс» у первинних документах виконані не директорами цих підприємства, а іншими особами; висновки актів перевірки Прилуцької ОДПІ №292/22-38615098 від 29.10.2013 року за результатами перевірки ПП «АПТК», яким встановлено, що в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), за липень 2013 року ПП «АПТК» в особі директора ОСОБА_8 по взаємовідносинам з ТОВ "Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет продаукт», ТОВ «Авальбудсервіс» завищено податковий кредит; дослідження Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 року №40/16-03/38615098, в якому встановлено, що ПП «АПТК» по взаємовідносинам з ТОВ "Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет продаукт», ТОВ «Авальбудсервіс», в порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6,ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.4, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 р за №2755-VI за період з липня 2013 занижено податок на додану вартість; а також відомості Державної інспекції сільського господарства в Київській області згідно яких встановлено, що ТОВ «Ландо Плюс» не оформлювало сертифікати якості на зерно та продукти його переробки, лист Головного Управління Пенсійного фонду України м. Київ з якого вбачається, що інформація щодо працівників, які перебувають у трудових відносинах із ТОВ «Ландо Плюс» відсутня.

Однак, колегія суддів вважає, що вищенаведені докази сторони обвинувачення не свідчать про відсутність вказаних господарських операцій.

Реальність господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт» та ТОВ "Авальбудсервіс», окрім первинних документів бухгалтерського обліку, також підтверджується дослідженими у судовому засіданні рішеннями адміністративних судів.

Так, позиція сторони обвинувачення щодо відсутності фактичних господарських операцій між ТОВ «Мірада плюс» та ПП «АПТК» спростовується крім доказів, які підтверджують проведення безготівкових розрахунків з цим підприємством, постановами Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, і Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року, яким встановлено правомірність формування податкового кредиту за серпень-вересень 2013 року по взаємовідносинах ПП «АПТК» з ТОВ «Мірада плюс».

Докази, які на думку сторони обвинувачення свідчать про фіктивність господарських операцій ПП «АПТК» та ТОВ «Маркет Продакт» спростовуються постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року, якою визначено, що первинні бухгалтерські документи повністю відображають реальність проведених господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Маркет Продакт».

Аналогічно докази сторони обвинувачення по взаємовідносинам ПП «АПТК» та ТОВ «Авальбудсервіс» спростовуються постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року і якою встановлено, що наявні первинні документи свідчать про реальність виконання договорів, укладених між ПП «АПТК» та ТОВ «Авальбудсервіс».

Крім того, ряд вищевказаних документів підтверджують здійснення безготівкових розрахунків ПП «АПТК» з контрагентами, в тому числі по взаємовідносинам ПП «АПТК» з ТОВ «Авальбудсервіс» щодо перерахунку коштів на суму 3584520,36 грн. ПДВ 597421,03 грн. за жмих соєвий; по взаємовідносинам ПП «АПТК» з ТОВ «Мірада Плюс» щодо перерахунку коштів на суму 1722211,00 грн. з ПДВ 287035,17 грн. за масло соєве та шрот соняшника; - по взаємовідносинам ПП «АПТК» з ТОВ «Маркет Продакт» щодо перерахунку коштів на суму 306482 грн. з ПДВ 51080,33 грн.

Є безпідставним посилання апелянта, як на доказ винуватості ОСОБА_8 та відсутності реальності господарських операцій між ПП «АПТК» та контрагентами, на довідки Державної інспекції сільського господарства в Київській області щодо відсутності в ТОВ «Ландо Плюс» та ТОВ «Мірада Плюс», сертифікатів якості на зерно та продукти його переробки, на відсутність інформації щодо працівників, які перебувають у трудових відносинах із ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс», а також на відсутність в ПП «АПТК» та контрагентів складських приміщень та транспортних засобів, оскільки наведене не може бути доказом нереальності господарських операцій та не доводять вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Так само, як і факт виконання підписів у договорах поставок та документах первинного бухгалтерського обліку щодо здійснення господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ «Мірада Плюс» не безпосередніми керівниками вказаних підприємств, а іншими особами, ніяким чином не свідчать про відсутність господарських операцій.

Як вважає колегія суддів, платник податку на додану вартість (покупець товару) не зобов`язаний та не має повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товару (послуг) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Досліджені апеляційним судом договори поставок та документи первинного бухгалтерського обліку щодо здійснення господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Ландо Плюс», ТОВ « Мірада Плюс», в яких підписи замість керівників ТОВ «Ландо Плюс" ОСОБА_11 та ТОВ «Мірада Плюс» ОСОБА_13 , а іншими особами, не свідчать про відсутність реальних господарських операцій між даними підприємствами та не доводять винуватості ОСОБА_8 , оскільки самі по собі підписи на первинних документах поставлені іншими особами замість належних, не можуть свідчити про відсутність господарських операцій.

Крім того, будь-яка неправомірна діяльність контрагентів (наприклад, їх "фіктивність", відносини з іншими контрагентами) не впливають на результати діяльності обвинуваченого і не можуть бути підставою для притягнення його до відповідальності як платника податку, оскільки згідно ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Так, у рішенні по справі ««Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 р. (2009 р., заява № 3991/03) Європейським судом зазначено, що платник податків не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо він не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

При цьому, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суть обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212 та ч.1 ст.366 КК України, зводиться до того, що обвинувачений умисно, завідомо знаючи про відсутність реальності операцій з контрагентами з метою ухилення від сплати податків вніс до офіційного документу податкової декларації завідомо неправдиві відомості.

Проте, наявні в матеріалах провадження докази не містять жодної інформації, яка б свідчила про відсутність реальних господарських операцій між ПП «АПТК» та контрагентами.

Стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який спростовує твердження обвинуваченого щодо реальності господарських операцій та не доведено відсутності зміни майнового стану ПП «АПТК», що може бути доказом відсутності реальності господарської операції, а отже не доведені і наявності умислу обвинуваченого щодо ухилення від сплати податків та внесення до офіційного документу завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги акти перевірки Прилуцької ОДПІ №292/22-38615098 від 29.10.2013, №461/22-38615098 від 24.12.2013, №340/22-38615098 від 21.05.2014, №560/22-38615098 від 06.10.2014 за результатами перевірки ПП «АПТК», дослідження Головного управління ДФС у м. Києві від 28.02.2017 року №40/16-03/38615098 та висновок судово-економічної експертизи №80/04/11-17 від 24.04.2017 року.

Так, акти перевірки, які проведені органами фіскальної служби, містять висновки, що вказані операції фактично не проводились лише на підставі того, що відсутня інформації про наявні складські приміщення у цих товариств, наявність автомобільного чи іншого транспорту, устаткування для здійснення господарської діяльності тощо.

При цьому, жодними доказами це не підтверджено як і не спростовано пояснення обвинуваченого з приводу того, що таку діяльність він здійснював самостійно, використовуючи інтернет-сайти і безпосередньо не виробляв та не заготовляв таку продукцію, а також те, що обвинувачений особисто не зустрічався з представниками ТОВ «Ландо-плюс», а отримував вже підписані договори.

До того ж, в матеріалах провадження містяться документи, які підтверджують здійснення готівкових розрахунків між вказаними підприємства.

Натомість досліджені під час апеляційного розгляду постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року (щодо операцій з ТОВ «Мірада Плюс»), постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 липня 2014 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року (щодо операцій з ТОВ «Маркет Продакт») та постанова Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.11.2014 року, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року (щодо операцій з ТОВ "Авальбудсервіс»), спростовують суб`єктивні висновки перевіряючих органів та підтверджують реальність господарських операцій між ПП «АПТК» та ТОВ «Мірада Плюс», ТОВ «Маркет Продакт» та ТОВ "Авальбудсервіс».

Не можуть бути взяті до уваги і доводи апеляційної скарги прокурора з приводу ухвали Голосіївського районного суду від 22.10.2014 року, відповідно до якої ОСОБА_13 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.205 КК України, яка відповідно до судового рішення вступила в змову з особою та вчинила фіктивне підприємництво шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Мірада Плюс» з метою прикриття незаконної діяльності (т.3, а.к.п.13-16).

Вказане судове рішення свідчить у першу чергу про фіктивне підприємництво з боку ОСОБА_13 і жодним чином не підтверджує відсутність господарських операції за договором купівлі-продажу №170813 від 17.08.2013 року сільськогосподарської продукції укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Мірада плюс», в особі директора ОСОБА_16 , та ПП «АПТК», в особі директора ОСОБА_8 (т.1, а.к.п.238-239), та відповідно внесення неправдивих відомостей до податкової декларації з податку на додану вартість від 16.09.2013 року (т.4, а.к.п.170-174) та податкової декларації з податку на додану вартість від 21.10.2013 (т.4, а.к.п.177-181).

У даному випадку стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_8 знав або міг знати про факт реєстрації даного підприємства на ім`я особи, яка не мала наміру займатися підприємницькою діяльністю.

До того ж колегія суддів не може погодитись з тим, що дії ОСОБА_8 , а також фактичні обставини даного кримінального провадження, підтверджені даними судового рішення та матеріалами кримінального провадження щодо ОСОБА_16 .

На думку колегії суддів, таке посилання на вказане судове рішення прокурором суперечить положенням статті шостої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна людина при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено згідно законом, та має якнайменш такі права: захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника, а також допитувати свідків, що свідчать проти неї, або вимагати їхнього допиту.

За таких підстав, колегія суддів не приймає до уваги фактичні дані, що викладені ухвалі Голосіївського районного суду від 22.10.2014 року, як такі, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_8 . Докази в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_16 судом не досліджувались, та не перевірялись обставини викладеного обвинувачення, оскільки їх за наявності угоди про визнання винуватості ніхто не оспорював.

Крім того, прокурор, в силу ст.23 КПК України, не був позбавлений заявити клопотання про виклик у судове засідання як ОСОБА_16 , так і інших директорів підприємств контрагентів ПП «АПТК».

А тому посилання сторони обвинувачення, що суд не прийняв до уваги вказане судове рішення, є безпідставним.

Суд першої інстанції жодним чином не проігнорував дані вищевказаної ухвали Голосіївського районного суду від 22.10.2014 року, а надав їй оцінку, відповідно до вимог процесуального законодавства.

Така преюдиція щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не лише входить в колізію з нормами КПК щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить передбаченим статтею 7 КПК загальним засадам кримінального провадження, зокрема верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Натомість міжнародні стандарти у галузі судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування презумпцією невинуватості та правом на справедливий судовий розгляд.

Так, відповідно до частини другої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, частини першої статті 11 Загальної декларації прав людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, відповідно до положень, встановлених у статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. При цьому, законодавцем чітко визначено, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Частиною четвертою статті 95 КПК України визначено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Одночасно, суд не вправі обґрунтовувати судове рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції у повній мірі дотримався вищевказаних вимог Закону, безпосередньо у дослідивши наявні письмові докази, належним чином оцінив їх, що підтверджується їх детальним аналізом у мотивувальній частині оскаржуваного вироку.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора повторюють лінію обвинувачення, обрану у суді першої інстанції, а наведені на її обґрунтування аргументи, які були предметом обговорення у суді першої інстанції, знайшли належну оцінку у вироку, правильність якої апелянтом не спростована.

Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх стороною обвинувачення в апеляційній скарзі, не свідчить про необ`єктивність чи упередженість суду.

Оцінюючи наведені докази надані сторонами кримінального провадження, суд першої інстанції правильно виходив з того, що допустимість доказів - це властивість, яка визначає здатність фактичних даних бути використаними у розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20.10.2011 р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналізуючи досліджені докази у кримінальному провадженні - показання обвинувачених, свідків, а також матеріали кримінального провадження, судом першої інстанції правильно встановлено, позицію якого підтримує й апеляційний суд, що доказів прокурором під час судового розгляду, не дивлячись на те, що обов`язок доказування згідно ст.92 КПК України покладається на слідчого та прокурора, не надано, і суд не має можливості перебирати цей обов`язок на себе та встановлювати або витребувати за власної ініціативи будь-які докази, а за таких обставинах суд вважає, що жоден з перевірених судом доказів не доводить вчинення кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_8 .

Відповідно до ст.62 Конституції України, ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на користь такої особи.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім того, у справі «Барбера, Мессеге и Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки; що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зібрані стороною обвинувачення докази не можуть однозначно поза розумним сумнівом вказувати на вину ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, а достатні докази для доведення його вини в суді не встановлені і вичерпані можливості їх отримати.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд обґрунтовано виправдав ОСОБА_8 за недоведеністю вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.212, ч.1 ст.366 КК України, належним чином умотивувавши прийняте рішення.

Порушень місцевим судом під час розгляду кримінального правопорушення вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а виправдувальний вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4