Справа № 298/1175/20
Номер провадження 1-кп/298/7/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 03 вересня 2020 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в період часу з 14 грудня 2019 року по 22 липня 2020 року, перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , систематично вчиняв психологічне насильство відносно особи, з якими він перебуває у близьких відносинах, а саме: свого рідного брата ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється інвалідом 1-ї групи «Б», що призвело до його психологічного страждання та погіршило якість його життя. Зокрема, 14 грудня 2019 року близько 6 год.50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю свого проживання, вчинив відносно свого брата ОСОБА_5 психологічне насильство шляхом словесних образ та приниженні його честі та гідності нецензурними словами, залякуванням та погрозами фізичної розправи над ним.

Крім того, 04 червня 2020 року близько 22 год. 00 хв. та в подальшому 30 червня 2020 року близько 16 год.30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись по місцю свого проживання, вчинив відносно свого рідного брата ОСОБА_5 психологічне насильство шляхом словесних образ й приниження його честі та гідності нецензурними словами, залякуванням та погрозами фізичної розправи над ним. Продовжуючи систематичне знущання над своїми близькими , ОСОБА_4 22 липня 2020 року близько 11 год. 38 хв., знаходячись по місцю свого проживання, вчинив відносно свого брата ОСОБА_5 психологічне насильство шляхом словесних образ й приниження його честі та гідності нецензурними словами, залякуванням та погрозами фізичної розправи над ним. Таким чином, ОСОБА_4 скоїв систематичне вчинення психологічного насильства відносно осіб з якими він перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілого, погіршення якості його життя, переживань за свою безпеку, нездатність захистити себе, відчуття безпорадності та відчаю перед вседозволеністю ОСОБА_4 . За систематичне вчинення вказаних вище адміністративних правопорушень ОСОБА_4 у 2019-2020 роках був тричі притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення чотирьох адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства, а саме: постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 27 лютого 2020 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП; постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 липня 2020 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні двох адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності в об`єднаному провадженні; постановою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 серпня 2020 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин наведених у обвинувальному акті визнав та пояснив, що він дійсно неодноразово ображав свого брата нецензурними словами. Однак, щиро розкаюється, просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, претензій до свого брата немає.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які підлягають доказуванню, оскільки жодна із обставин не оспорюється сторонами кримінального провадження, а обвинувачений переконав суд, що правильно розуміє зміст цих обставин, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має. Тому суд, допитавши обвинуваченого, з`ясувавши думку прокурора, дійшов до переконання, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілих осіб.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про його особу.

Згідно ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відноситься до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є його щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину щодо особи з інвалідністю.

Як особа, по місцю проживання ОСОБА_4 характеризується з посередньої сторони. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, винному ОСОБА_4 необхідно для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів призначити покарання в межах санкції, передбаченої ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 368, ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1