У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 липня 2021 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
особи, щодо якої

розглядається клопотання

про застосування примусових

заходів виховного характеру ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

представника служби

у справах дітей ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно:, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, учня 10-го класу Свидівоцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки нетяжкого злочину, передбаченого ст.128 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 02.12.2019 року близько 20 години, перебуваючи поблизу приміщення спортивного залу, що розташований на території Свидівоцького закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області за адресою вул.Партизанська, 20, с.Свидівок Черкаського району Черкаської області, необережно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, не маючи на меті заподіяти ОСОБА_7 тілесні ушкодження та не передбачаючи їх настання, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи із необережністю, схопив двом руками за праву руку потерпілого та перекинув останнього через себе на землю, внаслідок чого потерпілий впав на свою ліву руку та отримав тілесні ушкодження, а саме остеоепіфізеоліз (перелом) лівої променевої кістки зі зміщенням які згідно до висновку судово-медичного експерта №02-01/336 від 07.05.2021 відносяться до категорії тілесних ушкодження середньої тяжкості.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив суд застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, не заперечував щодо застосування до нього примусових заходів виховного характеру, та показав, що 02.12.2019 року, перебуваючи на тренуванні в школі, потерпілий кинув в нього сніжкою, він підійшов до нього, взяв його за руку та перекинув потерпілого через ногу, внаслідок чого останній впав на руку, тілесних ушкоджень потерпілому наносити не хотів.
Окрім визнання вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні суспільно-небезпечного діяння підтверджується наступними доказами дослідженими в судовому засіданні:
-показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який в судовому засіданні показав, що 02.12.2019 року після тренування він вийшов на подвір`я грати в сніжки, випадково він влучив сніжкою в ОСОБА_4 , останній підійшов до нього, взяв його за руку та перекинув через ногу, внаслідок чого він впав на землю;
-даними висновку судово-медичного експерта №0-/01/336 від 20.04.2021 року, відповідно до якого згідно даних наданої на судово-медичну експертизу медичної картки,у ОСОБА_7 мало місце ушкодження: остеоепіфізеоліз (перелом) лівої променевої кістки зі зміщенням. Вказане ушкодження виникло від дії тупого предмету, по давності виникнення може відповідати часу вказаному в постанові про призначення експертизи та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Інші учасники процесу не заперечили проти задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_4 примусового заходу виховного характеру.
При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , суд враховує особу неповнолітнього, який характеризуються посередньо по місцю проживання та навчання, не перебуває на обліку в службі у справах дітей, у лікаря-нарколога та психіатра, на момент вчинення кримінального проступку не досяг шістнадцятирічного віку, з якого відповідно до ч.1 ст.22 КК України може наставати відповідальність за ст.128 КК України, тобто ОСОБА_4 не являється суб`єктом вказаного злочину.
Згідно ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері.
Цивільний позов не заявлено.
Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 97, ч. 2 ст.105 КК України, ст.ст. 500, 501 КПК України суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора щодо застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки нетяжкого злочину, ст.128 КК України, примусовий захід виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Речовий доказ, а саме медичну карту стаціонарного хворого №10707 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повернути до медичного закладу.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1