У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за №0003744 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2021 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, без зареєстрованого місця проживання, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
- продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 червня 2021 року.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2021 року ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 червня 2021року включно.
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
Захисник ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити, змінити ОСОБА_5 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Захисник зазначив, що судом першої інстанції не взято до уваги, що ОСОБА_5 значний проміжок часу утримується під вартою та протягом вказаного періоду судом жодного разу обвинуваченому не змінювався запобіжний захід на більш м`який.
_______________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/522//21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_6
категорія: оскарження ухвали про доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1
продовження запобіжного заходу у

вигляді тримання під вартою

Наголошує, що суд в якості обґрунтування свого рішення посилається на наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших кримінальних правопорушень, однак жодним чином не наводить аргументів на спростування позиції сторони захисту щодо їх відсутності.
Вказує, що кожного разу як підстави для продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 судом зазначаються зазначені ризики.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва знаходиться кримінальне провадження №0003744 у відношенні ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 .
Суд першої інстанції, дійшовши висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що ризик переховування обвинуваченого від суду через тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим за вчинений тяжкий злочин, а також у зв`язку із обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відсутності постійного джерела доходу, і цьому ризику не можна запобігти застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Вказав, що зі спливом тривалого проміжку часу після застосування до обвинуваченого запобіжного заходу ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень зменшився, однак із врахуванням наявних судимостей обвинуваченого за вчинення корисливого злочину та злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, також цей ризик продовжує існувати і йому не можна запобігти застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.
Зазначив, що надані стороною захисту медичні довідки та результати ультразвукового дослідження не свідчать про неможливість надання лікування обвинуваченому в умовах місць попереднього ув`язнення, копії документів про його батьківство відносно малолітніх дітей також не свідчать про наявність стійких соціальних зв`язків та зменшення заявлених прокурором ризиків.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
В клопотаннях від 05.05.2021року прокурор просить розглядати апеляційну скаргу захисника без його участі, а захисник просить розглядати його апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, апеляційний суд ухвалює рішення за результатами письмового провадження.
Вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Виходячи з вимог ч. 5 ст. 199 КПК України, в даному випадку, суд зобов`язаний відмовити у продовжені строку тримання під вартою, якщо прокурор, не доведе, що
- обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- обставини, які перешкоджають завершенню розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує подані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку судового розгляду і тримання особи під вартою, чи не допущено безпідставного тривалого судового розгляду, інші обставини, що вплинули на невиправдано тривале тримання особи під вартою, чи не з`явилися до моменту розгляду подання причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший передбачений законом запобіжний захід, тощо.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрутованим і вмотивованим.
Згідно ч.4 зазначено статті вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.372 КПК України в мотивувальній частині ухвали зазначаються мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Мотивувальна частина ухвали це та його частина, в якій, як видно з назви, суд наводить мотиви свого рішення. Мотивувальна частина ухвали є однією з найважливіших її частин, вона має принципове значення з точки зору завдань, що стоять перед судом. Переконливість судового рішення цілком залежить від того, як судом викладена його мотивувальна частина. Саме з цієї частини випливає, наскільки обґрунтоване відповідне рішення, якими наявними в справі доказами підтверджені висновки суду. Саме мотивувальна частина ухвали безпосередньо забезпечує судовому рішенню відповідність вимогам законності й обґрунтованості.
Однак зазначених вимог судом першої інстанції належним чином не дотримано.
Як вбачається з матеріалів провадження під час судового розгляду кримінального провадження № 0003744 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, судом першої інстанції постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого.
Матеріали провадження свідчать про те, що ухвалою слідчого судді від 19.09.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.
Продовжуючи знову запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд першої інстанції не зважаючи на те, що обвинувачений досить тривалий час знаходиться під вартою, не мотивував належним чином наявність ризиків, зазначених в клопотанні прокурора. Так, мотивувальна частина ухвали викладена у загальних формулюваннях. Ії текст викладений аналогічно ухвалам Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2020р., 05.10.2020р., 27.10.2020р. та від 26.02.2021 року.
Отже, ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.370 КПК України.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що зазначена ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
В клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор зазначає про наявність на даний час ризиків, передбачених п. п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України. Вважає, що менш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки ОСОБА_5 , щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищезазначеним ризикам.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.
Відповідно до вимог ст.9 КПК України, суд приймає до уваги висновки викладені в рішеннях Європейського суду з прав людини, з урахуванням практики якого застосовується кримінальне процесуальне законодавство України. Зокрема у рішеннях «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993, «Мамедова проти Росії» від 01.06.2006, виходячи з яких наявність ризиків переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів оцінюється не тільки залежно від суворості можливого покарання та тяжкості злочину. Їх треба визначати з врахуванням низки інших ревалентних факторів, які можуть підтвердити чи спростувати наявність такого ризику.
У рішенні по справі «Летелье проти Франції» від 26.06.1991р. Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі « W. Проти Швейцарії» вд 26.01.1993р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
Відповідно до пункту 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України» Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєнню іншого злочину.
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років.
Окрім того, матеріали провадження свідчать про те, що обвинувачений неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, а також пов`язаних з незаконним обігом наркотичних заходів. З місць позбавлення волі ОСОБА_5 звільнився умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив та знову вчинив тяжкий злочин.

Матеріали провадження вказують на те, що обвинувачений не має взагалі місця реєстрації, до вчинення злочину проживав разом з потерпілим, який є його братом та постійно влаштовував з ним конфлікти.

Окрім того, обвинувачений не працює, не має постійного місця проживання, характеризується негативно, веде асоціальний спосіб життя, не одружений, перебуває на спеціальних обліках як особа яка зловживає алкоголем та наркотичними засобами. Зазначене вказує на відсутність у обвинуваченого повноцінних соціальних зв`язків.

Отже, з огляду на наведене, враховуючи санкцію вчиненого обвинуваченим правопорушення, репутацію обвинуваченого, його антисоціальну поведінку, апеляційний суд вважає, що ризики передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які мали місце при обрані запобіжного заходу обвинуваченому, жодним чином не зменшились та продовжують існувати на даний час.

Дані про особу обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення, його соціальна небезпечність, вказують на те, що перебуваючи на волі останній реально матиме змогу переховуватися від суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Інший, не пов`язаний з триманням під вартою запобіжний захід, не забезпечить належної поведінки ОСОБА_5 щодо виконання ним свої процесуальних обов`язків.

З огляду на наведене, відсутні обґрунтовані підстави для обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходи не пов`язаного з триманням під вартою, а отже апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 406, 407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 задовольнити частково.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 квітня 2021 року скасувати. Постановити нову ухвалу.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 червня 2021 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: