ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/872/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 610/169/16-к (провадження 1-кс/610/206/2021) Доповідач ОСОБА_2
Категорія: на закриття кримінального провадження
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря - ОСОБА_5

заявника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження,, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на невмотивоване закриття кримінального провадження, оскільки дізнавачем прийняте передчасне процесуальне рішення, мотивів якого не наведено. Зазначив, що ухвалами слідчих суддів були скасовані попередні постанови слідчих від 30.05.2018 та від 19.12.202 про закриття кримінального провадження № 0000316. З часу винесення вказаних ухвал, слідчим не було проведено жодної слідчої дії, крім того, що були додатково допитаний він, як потерпілий, ухвали не виконані, в постанові не зазначені всі встановлені під час проведення досудового розслідування обставини, в тому числі ті, на які посилався заявник, як на обґрунтування заяви про вчинене кримінальне правопорушення, не зазначено, які слідчі дій, крім допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було проведено під час досудового розслідування та не наведено достатніх мотивів на обґрунтування відсутності події злочину. Вважає, що слідчим не були застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, а процесуальним керівником та керівником органу досудового розслідування в повній мірі не використані їх повноваження, у зв`язку з чим, просить скасувати ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, надав заяву, в якій просив проводити апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за його відсутністю.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 26.03.2021 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача СД Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області від 17.02.2021 року, в якій просив її скасувати, посилаючись на неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження. В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначав, що слідчим не було проведено жодної слідчої дії, крім того, що були додатково допитаний він, як потерпілий, ухвали не виконані, в постанові не зазначені всі встановлені під час проведення досудового розслідування обставини, в тому числі ті, на які посилався заявник, як на обґрунтування заяви про вчинене кримінальне правопорушення, не зазначено, які слідчі дій, крім допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 було проведено під час досудового розслідування та не наведено достатніх мотивів на обґрунтування відсутності події злочину та складу злочину. Зазначав, що ухвалами слідчих суддів були скасовані попередні постанови слідчих від 30.05.2018 та від 19.12.202 про закриття кримінального провадження № 0000316. Проте, з часу винесення вказаних ухвал, слідчим не було проведено жодної слідчої дії, крім його допиту як потерпілого, ухвали не виконані.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував таке рішення тим, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята з дотриманням вимог КПК України, а досудове розслідування проведено з необхідною повнотою, з дослідженням всіх юридично значущих обставин кримінального провадження. При цьому, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі проведені необхідні слідчі дії, надана належна правова оцінка зібраним доказам з точки зору їх допустимості, належності, достовірності. Висновки, викладені в постанові про закриття кримінального провадження відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна правова оцінка, а тому підстави для задоволення скарги про скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Слідчий суддя вважав безпідставними доводи потерпілого стосовно того, що слідчим не було здійснено необхідних слідчих дій, а саме: не було допитано ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не було витребувано дорожніх листів, з огляду на те, що відповідно до ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України, слідчий (дізнавач) здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України є самостійними у своїй процесуальній діяльності, а тому, вважав, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження не вбачається, у зв`язку з чим відмовив у її задоволенні.

З таким висновком ухвали слідчого судді погоджується і колегія суддів, враховуючи наступне.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 384 КК України, характеризується активною поведінкою, діями, які виявляються в: а) неправдивих показаннях свідка чи потерпілого; б) неправдивому висновку експерта; в) неправдивому звіті оцінювача про оцінку майна; г) неправильному перекладі, зробленому перекладачем.

Відповідальність за ст. 384 КК України настає, якщо показання, висновок, звіт чи переклад є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності. Показання свідка чи потерпілого є неправдивими, якщо полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для відповідного провадження. При цьому, злочин може бути вчинений лише шляхом активної поведінки - дії, бо для його об`єктивної сторони необхідно, щоб свідок чи потерпілий - у своїх показаннях, експерт - у висновку, оцінювач - у звіті, а перекладач - у перекладі діяли певним чином, тобто повідомляли неправдиві відомості, які стосуються тих чи інших обставин здійснюваного провадження. Невчинення таких дій, тобто невиконання зазначеними особами покладених на них обов`язків (бездіяльність), що виявляється в повному чи частковому замовчуванні фактів та обставин у показаннях, висновку, звіті чи перекладі, не може кваліфікуватися за ст. 384 КК України, бо є однією з форм відмови від давання показань і тягне за собою відповідальність не за ст. 384, а за ч. 1 ст. 385 КК України.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є певна обстановка його вчинення, оскільки передбачені в ст. 384 КК України дії мають бути здійснені лише при провадженні дізнання, досудового слідства, судового чи виконавчого провадження або здійсненні розслідування тимчасовою слідчою комісією ВРУ, а звіт оцінювача - тільки при здійсненні виконавчого провадження .

Відповідальність за ст. 384 КК настає лише за умови, якщо свідка, потерпілого, експерта, оцінювача майна чи перекладача у встановленому законом процесуальному порядку (розписка, присяга) було попередньо попереджено про кримінальну відповідальність за давання неправдивих показань, неправдивий висновок, неправдивий звіт про оцінку майна бо неправильний переклад. Відсутність такого попередження і належного процесуального його оформлення виключає відповідальність за ст. 384 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується лише прямим умислом, оскільки особа діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивість своїх показань, висновку, звіту чи перекладу і бажає діяти саме таким чином. Мотиви та мета можуть бути різними і на кваліфікацію злочину не впливають, за винятком ч. 2 ст. 384, у якій однією з кваліфікуючих ознак є корисливі мотиви вчиненого.

Виходячи з положень ст. 384 КК України, дана стаття передбачає відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта під час провадження дізнання, досудового слідства, здійснення виконавчого провадження або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України або в суді, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна під час здійснення виконавчого провадження, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

При цьому, «показання» - це відомості про факти, які підлягають встановленню у кримінальній чи цивільній справі і мають важливе значення для правильного вирішення справи. Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідомо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуальне оформлені. Злочин вважається закінченим з моменту вчинення зазначених дій.

Також, слід відмітити, що порядок, встановлений КПК це певна послідовність (кроки) прийняття кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій. Порядок, встановлений КПК щодо допиту свідка слідчим регламентований ст. 224 указаного Кодексу, відповідно до якої, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків. Перед допитом встановлюється особа, роз`яснюються її права, а також порядок проведення допиту. У разі допиту свідка він попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань. Відповідно до ст. 224 КПК особа свідка установляються особою, яка проводить допит такого свідка.

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і в цілому положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Статтею 283 КПК України визначені форми закінчення досудового розслідування: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи з обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності та при умові, що жодній особі не повідомлялося про підозру.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення, так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи наявні, передбачені ст. 284 КПК України, підстави для його закриття.

Як вбачається з системного аналізу наданих матеріалів кримінального провадження № 0000316, відомості до ЄРДР були внесені 02.03.2021 за №0000316 на підставі заяви ОСОБА_6 за фактом неправдивих свідчень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під час розгляду 06.05.2014 цивільної справи у Балаклійському районному суді Харківської області за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні його вимог.

Під час досудового розслідування було встановлено з показань потерпілого ОСОБА_6 , що з 2002 року він працював на Червонозаводському вузлі зв`язку Шебелинського цеху технологічного зв`язку Харківського регіонального центру філії «Управління Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз» на посаді водія. 09.12.2013 наказом директора філії «Управління Укргазтехзв`язок» водії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 були переведені до Харківської колони технологічного зв`язку автотранспорту Харківського регіонального центру філії «Управління Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз». Наприкінці цього ж місяця 2013 року до цеху надійшов наказ про скорочення деяких посад філії, у тому числі посади, яку займав ОСОБА_6 26.03.2014 його було звільнено з займаної посади. Як пояснив потерпілий, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 після переведення фактично працювали у Червонодонецькому, Куп`янському та Панютинському вузлах до 15.01.2014. У судовому засіданні в цивільній справі за позовом ОСОБА_12 про поновлення на роботі вказані водії повідомили, що у зазначений період вони працювали в м. Харкові, хоча насправді знаходились на своїх вузлах зв`язку як мінімум до 15.01.2014.

Були допитані свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Так, ОСОБА_7 пояснив, що восени 2014 року його було переведено на посаду водія до колони технологічного транспортного цеху Харківського регіонального центру філії «Управління Укргазтехзв`язок», який знаходився у м. Харкові. У 2016 році його було переведено на посаду водія транспортних засобів Шебелинського цеху технологічного зв`язку «Управління Укргазтехзв`язок». Під час роботи у м. Харкові у нього постійно були відрядження по Луганській, Донецькій, Запорізькій та Дніпропетровській областях, а також до Балаклійського району. Відрядження тривали 4-5 діб.

ОСОБА_8 пояснив, що в грудні 2013 року його було переведено на посаду водія до колони технологічного транспортного цеху Харківського регіонального центру філії «Управління Укргазтехзв`язок», який знаходився у м. Харкові. З 01.11.2016 його було переведено на посаду водія Шебелинського цеху технологічного зв`язку. Під час роботи у м. Харкові у нього часто були відрядження до м. Куп`янськ, у яких він міг перебувати від кількох днів до кількох тижнів.

ОСОБА_9 пояснив, що в восени 2014 року його було переведено на посаду водія до колони технологічного транспортного цеху Харківського регіонального центру філії «Управління Укргазтехзв`язок», який знаходився у м. Харкові. З 01.11.2016 його було переведено на посаду водія Шебелинського цеху технологічного зв`язку. Під час роботи у м. Харкові у нього постійно були відрядження, проте до м. Куп`янськ він їздив дуже рідко.

Допитати як свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 не виявилося можливим, оскільки вони проживають за межами Харківської області.

З наданих матеріалів кримінального провадження встановлено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи було проведено наступні слідчі (розшукові) дії:

11.03.2015 проведено допит потерпілого ОСОБА_6 ;

03.07.2015 за ухвалою слідчого судді було надано тимчасовий доступ до речей та документів та можливість ознайомитися і виготовити копії документів, які знаходяться у філії «Управління Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз»;

18.01.2016 за ухвалою слідчого судді було надано тимчасовий доступ до речей та документів та можливість вилучити документи, які знаходяться у філії «Управління Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз»;

04.03.2016 за ухвалою слідчого судді було накладено арешт на документи, надані філією «Управління Укргазтехзв`язок» ПАТ «Укртрансгаз» на виконання ухвали слідчого судді від 18.01.2016;

02.06.2017 проведено допит свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ;

14.06.2017 проведено допит свідка ОСОБА_7 ;

30.05.2018 постановою слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події злочину, яку ухвало слідчого судді від 08.10.2018 скасовано;

09.08.2019 проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_6 ;

16.12.2019 постановою слідчого Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області було закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю події злочину, яку ухвало слідчого судді від 11.03.2020 скасовано.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для допиту до відділу поліції за направленими їм повістками про виклик не прибули.

17.02.2021 дізнавачем-інспектором СД Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 провадження у справі закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 184 КК України, оскільки під час досудового розслідування було встановлено, що свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 неправдивих показано не надавали, а тому, їх діяння ніяких наслідків за собою не потягнуло.

При розгляді скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя дійшов обґрунтованої думки, що висновки, встановлені в постанові про закриття кримінального провадження, відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна оцінка. Під час здійснення досудового розслідування не встановлено складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК України в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Як обгрунтовано зазначено в ухвалі слідчим суддею, під час досудового розслідування було встановлено, що свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були допитані в судовому засіданні у цивільній справі № 610/1590/14-ц, надавали правдиві показання (а.с. 234-237 кримінального провадження № 0000316). Матеріали вказаного кримінального провадження не містять відомостей щодо визнання доказів, внаслідок неправдивих показань цих свідків недопустимими.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 зазначив, що кримінальне провадження розпочато за його заявою за фактом неправдивих свідчень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 під час розгляду 06.05.2014 цивільної справи у Балаклійському районному суді Харківської області за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Укртрансгаз» про визнання наказу про звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні його вимог.

Відомості до ЄРДР за даним фактом були внесені 02.03.2021 за № 0000316.

Крім того, під час апеляційного розгляду, ОСОБА_6 погодився з тими обставинами, що в рішенні Балаклійського районного суду Харківської області від 16.06.2015 року відсутні відомості щодо визнання доказів внаслідок неправдивих свідчень свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 недопустимими, але зазначив, що з цього приводу є окрема ухвала.

Проте, вказані доводи ОСОБА_6 колегія суддів до уваги взяти не може, оскільки доказів на підтвердження цих відомостей під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_6 не надано, а матеріали кримінального та судового провадження також не містять таких відомостей.

Разом з цим слід врахувати, що під час досудового слідства проведений слідчим комплекс дій є достатнім, у цій ситуації, для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю доводів ОСОБА_6 щодо передчасності процесуального рішення щодо закриття кримінального провадження № 0000316 від 02.03.2015 року.

Слідчий суддя, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржувана постанова слідчого є законною та обґрунтованою, винесеною з врахуванням вимог ст. 284 КПК України та після дослідження усіх доказів та обставин справи, відмовивши ОСОБА_6 у задоволенні скарги.

Доводи апеляційної скарги з приводу недостовірності відомостей, які містяться в протоколах допиту свідків належними доказами не підтверджені. Оцінку відомостей, які містяться в протоколах допиту свідків, а також інші обставини, слідчий здійснював, шляхом всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, дотримуючись норм закону, що містяться в ч.ч.1,2 ст. 94 КПК України («Оцінка доказів»). За таких обставин, посилання на те, що досудове розслідування по справі проведено не повно є необґрунтованим. Слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатніх та необхідних, на переконання слідчого для прийняття мотивованого рішення. Вказане свідчить лише про незгоду апелянта з прийнятим по суті рішенням слідчого у даному кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні доводи ОСОБА_6 про неповноту досудового розслідування, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки вони ґрунтуються цілком на його суб`єктивних оціночних судженнях та незгоді з оцінкою доказів, проведеного слідчим та слідчим суддею.

А тому, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою, у зв`язку з чим, підстави для її скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 09 квітня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді