В И Р О К
Іменем України

12 липня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000639 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вереси, Житомирського району, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючої, одруженої, яка має на утриманні неповнолітніх дітей, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та визнане судом недоведеним

За обвинувальним актом, о 15 годині 15 липня 2018 року, поблизу будинку №25 по вул. Перемоги у с. Вереси, Житомирського району, на ґрунті довготривалих неприязних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого остання умисно гумовим шлангом нанесла удар по голові та удар по грудній клітині потерпілої, після цього схопила її за волосся та тягнула по землі, чим заподіяла ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження із короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, підшкірних гематом волосяної частини голови, струсу головного мозку, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу м`яких тканин лівої молочної залози, синців лівої та правої молочної залози та обох плечей.

Згадані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Пояснення учасників кримінального провадження

Обвинувачена ОСОБА_4 пояснила, що 15.07.2018 виганяла корів на пасовище повз паркану потерпілої ОСОБА_6 , яка вважала, що корови могли зламати цей паркан. У зв`язку з чим потерпіла дерев`яною палицею вдарила її по плечу, а потім схопила за волосся, у свою чергу, вона також схопила потерпілу за волосся та вони почали шарпати одна одну за волосся. Співмешканець потерпілої ОСОБА_10 , побачивши цю сутичку підбіг до них та згаданою дерев`яною палицею намагався декілька разів вдарити її, але у зв`язку з тим, що вони з потерпілою під час бійки не стояли на місці, а кружляли, то ОСОБА_11 наносив удари згаданою палицею по ним обом, у тому числі по голові, плечах та грудях потерпілої, від чого палиця зламалася навпіл. У цей час до них підійшла ОСОБА_12 , яка заборонила Морозу бити їх палкою.

Таким чином обвинувачена стверджує, що по ОСОБА_6 наносив удари дерев`яною палкою ОСОБА_10 та категорично заперечує, що вона наносила удари гумовим шлангом по голові та грудям потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що у згаданий час у неї з ОСОБА_4 виникла сварка з приводу того, що корова обвинуваченої могла рогами зламати її паркан. Коли вона відігнала корову від паркану та поверталася до свого подвір`я, то відчула удар шлангом ззаду по голові. Обернувшись побачила обвинувачену, яка ще раз вдарила її шлангом у груди. Від цих ударів у неї відбулось запаморочення та вона впала на землю. Після чого ОСОБА_4 взяла її за волосся та почала тягнути по землі. На її крики про допомогу прибігли односельці та співмешканець ОСОБА_10 . Побачивши останнього, ОСОБА_4 припинила бійку та втекла до свого подвір`я.

У подальшому потерпіла надала показання про те, що зі слів свого співмешканця ОСОБА_10 їй відомо, що відразу після цієї бійки він побачив, як ОСОБА_4 з метою приховати згаданий гумовий шланг кинула його за валун біля своїх воріт.

Свідок ОСОБА_13 бачила як обвинувачена з потерпілою шарпали одна одну за волосся. Вона попросила ОСОБА_14 та ОСОБА_15 допомогли розборонити їх. Потім з будинку потерпілої вибіг ОСОБА_10 з дерев`яною палицею, побачивши якого жінки припинили сутичку.

Свідок ОСОБА_16 бачила як обвинувачена тягнула потерпілу за волосся по землі. Будь-яких предметів у руках потерпілої та обвинуваченої вона не бачила. Чоловік потерпілої ОСОБА_10 підбіг до них та припинив вказану бійку, при цьому в руках останнього нічого не було та ударів нікому він не наносив.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що до них із ОСОБА_18 звернулась ОСОБА_19 , яка повідомила, що ОСОБА_20 б`є ОСОБА_21 . Проте, коли вони прийшли на місце події, то побачили лише ОСОБА_22 , яка тримала у руці жмут волосся. Бичкової на місці бійки вже не було.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що на крик вибіг з будинку та бачив як обвинувачена, схопивши потерпілу за волосся, била її головою об землю. Побачивши його, обвинувачена втекла до свого подвір`я. На місці бійки лежав дерев`яний брусок, зламаний навпіл, та гумовий шланг. В руках він нічого не тримав та будь-яких ударів по обвинуваченій та потерпілій не наносив.

Докази, якими сторона обвинувачення доводить винуватість ОСОБА_4 у заподіянні ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження

На думку прокурора вина обвинуваченої у вчиненні умисного спричинення потерпілій легких тілесних ушкоджень підтверджується такими письмовими доказами.

Рапортом про надходження 15.07.2018 до чергової частини Житомирського РВП повідомлення від аноніма про те, що цього ж дня о 15 годині 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_2 відбувся конфлікт між сусідами. На місце події виїжджала слідчо-оперативна група, яка відібрала пояснення у ОСОБА_6 (а.к.п. 32 т. 2).

Протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_6 від 25.08.2018 про те, що близько 15 години 15.07.2018 біля будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 спричинила їй тілесні ушкодження (а.к.п. 33 т. 2).

Протоколом огляду місця події від 25.08.2018 з фототаблицями, під час проведення якого потерпіла вказала на місце поблизу будинку АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 наносила їй тілесні ушкодження гумовим шлангом та хапала за волосся. Також потерпіла видала працівникам поліції гумовий шланг. Зі слів потерпілої цей шланг біля воріт ОСОБА_4 знайшов її чоловік ОСОБА_10 (а.к.п. 34-37 т. 2).

Висновком експерта №2283 від 05.09.2018, у відповідності до якого при судово-медичному обстеженні у потерпілої ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми підшкірних гематом волосяної частини голови, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також синців лівої молочної залози, підшкірного крововиливу м`яких тканин лівої молочної залози, синців правої молочної залози, обох плеч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згадані тілесні ушкодження утворились при нанесенні ударів натуральною зброєю чоловіка, якою є руки та ноги у взутті (а.к.п. 38-39 т. 2).

Протоколом слідчого експерименту 13.09.2018 з фототаблицями, під час проведення якого потерпіла ОСОБА_6 відтворила обставини за яких 15.07.2018 обвинувачена нанесла їй удар гумовим шлангом в ділянку голови та грудну клітину, після чого схопила її руками за волосся (а.к.п. 42-45 т.2).

Висновком експерта №2598 від 28.09.2018, згідно якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли бути спричинені за обставин, на які вказала потерпіла при проведенні згаданого слідчого експерименту (а.к.п. 50-51 т.2).

Карткою виклику швидкої медичної допомоги №361 від 15.07.2018, з якої вбачається, що о 15 годині 04 хвилини 15.07.2018 за адресою проживання потерпілої було викликано швидку медичну допомогу та поставлено попередній діагноз - струс головного мозку, гематома м`яких тканин тім`яної ділянки та лівої молочної залози, у зв`язку з чим остання перебувала на стаціонарному лікуванні один день (а.к.п. 40-41, 52 т. 2).

Протоколом слідчого експерименту від 25.09.2018 з фототаблицями, під час проведення якого свідок ОСОБА_10 показав на місці яким чином обвинувачена тримаючи лежачу потерпілу за волосся била її головою об землю (а.к.п. 46-49 т. 2).

Мотиви ухвалення виправдувального вироку

Суд, дослідивши показання потерпілої, свідків, висновки експертиз та інші письмові докази приходить до такого.

Стороною обвинувачення ОСОБА_4 інкримінується спричинення потерпілій ОСОБА_6 легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, підшкірних гематом волосяної частини голови, струсу головного мозку, а також легких тілесних ушкоджень у вигляді підшкірного крововиливу м`яких тканин лівої молочної залози, синців лівої та правої молочної залози та обох плечей.

За версією обвинувачення вказані тілесні ушкодження утворились від удару гумовим шлангом по голові та грудній клітині, а також від того, що обвинувачена тягнула потерпілу за волосся по землі.

Факт нанесення ОСОБА_4 двох ударів гумовим шлангом по голові та грудям потерпілої, прокурор доводить показаннями потерпілої, свідків, висновками експертиз та протоколами слідчих дій.

Однак при дослідженні вказаних показань, висновків експертиз та письмових доказів судом було встановлено, що згадані вище докази не відповідають обставинам викладеним у обвинувальному акті.

Зокрема, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 підтвердили лише сам факт сварки між обвинуваченою та потерпілою під час якої вони одна одну шарпали за волосся. Разом з тим, жоден зі свідків не вказав, що під час цієї сутички чи після неї він бачив гумовий шланг.

Крім цього, потерпіла із заявою про заподіяння їй обвинуваченою тілесних ушкоджень 15.07.2018 звернулась 25.08.2018, тобто більше ніж через місяць, а саме через 40 днів, від згаданих подій.

У свою чергу, згідно рапорту чергового Житомирського РВП, у день спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, а саме 15.07.2018, на місце вказаної події виїжджала слідчо-оперативна група та у ОСОБА_6 були відібрані пояснення, але згадані пояснення, де б потерпіла повідомляла про її побиття Бичковою саме гумовим шлангом, суду не надані.

Водночас, під час виїзду слідчо-оперативної групи 15.07.2018, на місці пригоди слідчими органами не було виявлено та вилучено відповідного шлангу, яким, за версію обвинувачення, були заподіяні тілесні ушкодження потерпілій.

Суд звертає увагу, що згаданий гумовий шланг було долучено до справи лише 25.08.2018 під час проведення огляду місця події за участі потерпілої, яка особисто видала його працівникам поліції та зі слів якої його знайшов її співмешканець ОСОБА_10 біля воріт обвинуваченої.

Проте, в ході слідчого експерименту проведеного 25.09.2018 зі свідком ОСОБА_10 , останній жодним чином не згадав про побиття потерпілої шлангом чи іншим предметом, а лише показав, як обвинувачена тримала останню за волосся.

На думку прокурора винуватість ОСОБА_23 підтверджується висновками судово-медичних експертиз №2283 та №2598 та карти виїзду швидкої допомоги, у відповідності до яких у ОСОБА_6 наявні описані в обвинувальному акті тілесні ушкодження.

Разом з тим, у відповідності до експертизи №2283 від 05.09.2018, наявні у потерпілій тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми підшкірних гематом волосяної частини голови, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, виникли у ОСОБА_6 від нанесення їй ударів натуральною зброєю чоловіка, якою може бути рука чи нога у взутті.

З метою вирішення питання щодо можливості нанесення вказаних тілесних ушкоджень гумовим шлангом, органами досудового розслідування за участю потерпілої 13.09.2018 був проведений слідчий експеримент, в ході якого остання вказала яким чином та куди саме їй були нанесені з боку обвинуваченої удари гумовим шлангом.

Спроможність показань потерпілої та слідчого експерименту за її участю, прокурор підтверджує відповідним висновком експерта №2598 від 28.09.2018, у відповідності до якого виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли бути спричинені за обставин, на які вказала потерпіла при проведенні вищезгаданого слідчого експерименту (а.к.п. 50-51 т.2).

У свою чергу суд звертає увагу на той факт, що вказана експертиза була проведена на підставі показань потерпілої та даних слідчого експерименту за її участю, які відбувались після 25.08.2018, тобто після того, як вказаний шланг був виданий безпосередньо потерпілою працівникам поліції. Саме з метою підтвердження показань ОСОБА_6 щодо спричинення їй тілесних ушкоджень гумовим шлангом, які покладені в основу висунутого обвинувачення та які, окрім показів потерпілої, не підтверджуються іншими доказами по справі.

До того ж, зі згаданого вище висновку експерта №2598 убачається, що останньому для вирішення питання щодо спроможності показань потерпілої та версії обвинувачення в цілому, не був наданий для огляду сам гумовий шланг, довжиною 88 см та діаметром 2,5 см. Тобто, експерту не ставилось запитання, чи даним гумовим шлангом взагалі можливо спричинити наявні у потерпілій тілесні ушкодження.

Суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_10 , які він надав суду про те, що бачив на місці події гумовий шланг з огляду на таке.

По-перше, свідок ОСОБА_10 на той час був співмешканцем потерпілої, а тому зацікавлений у позитивному розгляді цієї справи для ОСОБА_6 .

По-друге, ОСОБА_10 вказував на те, що бачив шланг та уламки дерев`яної палиці саме на місці побиття потерпілої, але остання у суді вказує на те, що ОСОБА_10 знайшов цей шланг за валуном біля воріт, куди його кинула обвинувачена, з метою приховати це знаряддя злочину.

По-третє, якщо вказаний шланг знаходився на місці події, то чому його не було вилучено 15.07.2018 слідчо-оперативною групою, яка виїздила на місце конфлікту. Якщо ж свідок ОСОБА_10 дійсно бачив куди обвинувачена викинула згаданий шланг після того як побила ним потерпілу, то чому він про це не розповів слідчо-оперативній групі того ж дня 15.07.2018.

Також суд звертає увагу на те, що під час усього розгляду справи прокурор не з`ясовував у свідків чи наносились удари потерпілій гумовим шлангом та чи бачили свідки будь-який шланг на місці події або біля нього.

Окрім цього, потерпіла вказувала на те, що згаданим гумовим шлангом обвинувачена у той день виганяла корів з двору на пасовище, однак стороною обвинувачення у суді жодним чином не було з`ясовано у свідків про те, чи вони раніше бачили у ОСОБА_4 цей шланг.

У свою чергу, прокурор під час судового розгляду не звернувся до суду з відповідним клопотанням про призначення дактилоскопічної експертизи на предмет виявлення відбитків пальців обвинуваченої на цьому шлангу.

Таким чином, у суду є розумні сумніви того, що обвинувачена нанесла потерпілій удар гумовим шлангом по голові та грудях, внаслідок чого останній були заподіяні описані вище тілесні ушкодження.

До того ж стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів на спростування версії сторони захисту про те, що тілесні ушкодження на голові та грудній клітині потерпіла могла отримати у той час коли ОСОБА_10 , за допомогою дерев`яної палиці, намагався вдарив обвинувачену та випадково вдарив потерпілу.

Разом з тим, наявність дерев`яної палиці в ході згаданої сутички підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13 , яка бачила свідка ОСОБА_10 з цією палкою в руках, та показаннями останнього, який на місці бійки бачив зламану навпіл дерев`яну палицю.

З огляду на викладене у суду виникають об`єктивні сумніви у достовірності викладених у обвинувальному акті обставин щодо знаряддя та механізму спричинення потерпілій тілесних ушкоджень.

Отже, прокурором не було доведено того факту, що ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження шляхом нанесення ОСОБА_4 ударів гумовим шлангом по голові та грудній клітині потерпілої.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена судом, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, крім того, що інкримінований злочин був скоєний і обвинувачений є винним у скоєнні цього злочину. Це означає, що версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, які мають стосунок до події. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність обставин, яким обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Виходячи з закріпленого у статті 17 КПК України принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно п. 2 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Судом встановлено, що досліджені докази, а саме показання потерпілої, свідків, висновки судово-медичних експертиз та протоколи слідчих дій, не доводять поза розумним сумнівом того, що ОСОБА_4 гумовим шлангом нанесла потерпілій удар по голові та удар по грудній клітині, чим спричинила останній легкі тілесні ушкодження.

На виконання вимог статті 370 КПК України, щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості даного вироку, суд, діючи у відповідності до цього Кодексу, безпосередньо дослідив усі надані стороною обвинувачення докази та надав їм у відповідності до ст. 94 КПК України правову оцінку.

У свою чергу, згідно до ч. 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, прийшов до переконливого висновку, що прокурором не доведено заподіяння ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 легкого тілесного ушкодження за обставин, викладених в обвинувальному акті.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачену необхідно виправдати за недоведеністю вчинення нею кримінального проступку, передбаченого ст. 125 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 129 КПК України суд залишає цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення на її користь з обвинуваченої 4725 грн матеріальної шкоди та 20000 грн моральної шкоди, без розгляду.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні суд вирішує у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та виправдати її у зв`язку з недоведеністю вчинення нею цього кримінального проступку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про стягнення на її користь з ОСОБА_4 4725 грн матеріальної шкоди та 20000 грн моральної шкоди, залишити без розгляду.

Речовий доказ, а саме гумовий шланг знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Потерпілій, яка не була присутня у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: