Справа №522/8056/21
Провадження №1-кп/522/1835/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000239 від 16.04.2021 року, угоду про примирення від 08.06.2021 року між потерпілим ОСОБА_3 та підозрюваним у кримінальному провадженні №0000239 від 16.04.2021 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проходить стажування на посаді спеціаліст економіст в ОК "УКРАЇНА", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Так, 16.04.2021 року об 04:00 години, здійснюючи свої службові обов`язки екіпаж «ОКЕАН 351» у складі старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , знаходились за з адресою: АДРЕСА_3 , та приймали заяву у ОСОБА_12 .
В той же час, за вищевказаною адресою перебував ОСОБА_4 , який підійшов до працівників поліції, представившись знайомим ОСОБА_12 , та в агресивній формі почав розпитувати з яких причин вони спілкуються з останньою. У відповідь на запитання ОСОБА_4 , працівники поліції рекомендували йому не заважати їм працювати та звернутись з цими запитаннями до своєї знайомої. Після рекомендацій поліцейських ОСОБА_4 почав поводите себе неадекватно, агресивно, зухвало, грубо ігноруючи норми моралі та висловлюватись у бік старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та насильством у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків.
В подальшому, не реагуючи на зауваження працівників поліції «екіпажу 351», ОСОБА_4 , діючи умисно, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки та моралі, знаходячись у громадському місці, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розуміючи що перед ним стоїть працівник поліції у форменому одязі, який виконує свої службові обов`язки, наблизився до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 та наніс йому один удар в область голови, своєю головою, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, у вигляді гематоми у верхньопотилочної області з правої сторони.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за ознаками: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

17.06.2021 року потерпілий ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_9 , уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України. За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації обвинувачення ОСОБА_4 по ч. 2 ст. 345 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, а також щодо призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з розстрочкою виплати штрафу рівними частинами щомісячно на строк шість місяців.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Потерпілий ОСОБА_3 в суді просить затвердити угоду, мотивуючи тим, що жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає, що той перед ним вибачився, відшкодував завдану йому кримінальним правопорушенням шкоду, і згоден на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю та підтвердив, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягає на її затвердженні.

Захисник підтримав свого підзахисного та просив затвердити вказану угоду.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував затвердженню судом угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Заслухавши потерпілого, обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000239 від 16.04.2021 року, угоду про примирення, суд вважає, що така угода від 17.06.2021 року укладена між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України ОСОБА_4 є добровільною, ґрунтується на фактичних матеріалах справи, відповідає вимогам закону, та затверджує таку.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_3 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням потерпілого та обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши в обвинуваченого та потерпілого, чи цілком вони розуміють наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що угода про примирення укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 , відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ч.2 ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому, надання потерпілому матеріальної допомоги на проведення медичного огляду та лікування, відсутність у потерпілого претензій матеріального та морального характеру, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки (одружений), постійне місце проживання, працевлаштований, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України.

Суд при вирішенні питання про можливість призначення покарання узгодженого сторонами угоди враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, обставини, що пом`якшують покарання, а саме повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування заподіяної потерпілому шкоди, думку потерпілого щодо можливості призначення покарання у виді штрафу та відсутність у нього будь-яких майнових та моральних претензій до обвинуваченого, відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, оцінки негативно своїх дій, прагнення стати на шлях виправлення та обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень.

Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вирішуючи питання про можливість затвердження укладеної сторонами угоди, призначення узгодженої міри покарання, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст. 53 КК України, у виді штрафу в дохід держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Також з урахуванням майнового стану обвинуваченого та наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей, у порядку ч. 4 ст. 53 КК України, суд вважає можливим розстрочити сплату узгодженого сторонами покарання у виді штрафу рівними частинами щомісячно строком на шість місяців.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 473-476 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 17.06.2021 року по кримінальному провадженню №0000239 від 16.04.2021 року, що укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_3 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України з дня набрання вироком суду законної сили розстрочити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату призначеного штрафу рівними частинами щомісячно строком на шість місяців.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України, ч.1ст. 473 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1