ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2021 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю учасників судового провадження:
секретаря судового
засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000166 від 09.06.2020 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 червня 2021 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого оператором централізованої мийки у ФОП ОСОБА_10 , на утриманні одна малолітня дитина, уродженця с. Анадоли Дністровського району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,-
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст оскарженого судового рішення.
Вироком Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 червня 2021 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначено покарання у вигляді обмеження волі на строк 5 (п`ять) років.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 85 000 грн., завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в сумі 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) грн.

__________________________________________________________________________
ЄУНСС: 724/1292/20 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11
Провадження №11-кп/822/287/21 Доповідач: ОСОБА_1
Закрито провадження в іншій частині цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні та судових витрат.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи апелянтів.
На вказаний вирок адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи вини ОСОБА_6 та кваліфікації його дій, просить змінити вирок та пом`якшити призначене покарання, призначивши ОСОБА_6 покарання у вигляді п`яти років обмеження волі з застосуванням вимог ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Вважає, що вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 03.06.2021 року є надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного.
Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_6 повно і беззаперечно визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиросердечно кається та своїми діями сприяв розкриттю злочину.
Зазначає, що потерпілий ОСОБА_8 надав письмову заяву про те, що він не має моральних претензій до ОСОБА_6 , просить суд призначити покарання не пов`язане з обмеженням чи позбавленням волі.
Просить врахувати те, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, та має на утриманні малолітню дитину.
Дані обставини, на думку сторони захисту, дають підстави для застосування ст.75 КК України при призначенні покарання.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Біля 03 год. 00 хв. 06.06.2020, на дорозі сполученням «Хотин-Мамалига», між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 , на ґрунті виниклих неприязних відносин відбулася сварка, у ході якої ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, через свою злочинну недбалість, не передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння у вигляді спричинених тяжких тілесних ушкоджень та смерті ОСОБА_12 , хоча повинен був і міг передбачити їх настання, кулаком своєї правої руки наніс йому один удар в область обличчя, від чого потерпілий втратив рівновагу та, стоячи на ногах, впав спиною на проїжджу частину дороги, у ході чого вдарився потиличною частиною голови об площину дорожнього покриття.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження легкі та такі, що за ознакою «небезпека для життя» належать до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання смерті.
В подальшому, 06.06.2020 року ОСОБА_12 був доставлений до КМУ «Лікарня швидкої медичної допомоги», розташованої на вул. Фастівській, 2 в м. Чернівці, де останній ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Смерть ОСОБА_12 настала від набряку та набухання речовини головного мозку, як ускладнення отриманого при житті закритого перелому потиличної кістки справа з забоєм речовини головного мозку та розвитком масивних під оболонкових крововиливів.
Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 , а також потерпілий ОСОБА_8 підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_5 заперечила проти задоволення поданої апеляційної скарги та просила залишити без змін вирок районного суду.

Мотиви Суду.
Заслухавши суддю-доповідача, позиції учасників судового провадження стосовно поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Оскільки кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.1 ст.119 КК України та доведеність його вини, апелянтами не оспорюється, висновки суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряються.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винуватою у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначені покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, особу винного, його фізичний стан, спосіб життя, обставини справи.
Обставинами, що пом`якшують покарання, судом першої інстанції враховано з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Врахувавши обставини кримінального провадження та дані про особу обвинуваченого у своїй сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді 5 років обмеження волі, яке слід відбувати реально.
Однак, на переконання колегії суддів, покарання у виді 5 років обмеження волі за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, фактичним обставинам справи та особі обвинуваченого.
Колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 вчинив необережний злочин середньої тяжкості (в редакції ст.12 КК України, що діяла на момент вчинення злочину).
Поза увагою суду першої інстанції залишилась така обставина, що пом`якшує покарання, як щире каяття обвинуваченого, яка знайшла своє відображення як в обвинувальному акті, так і під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій.
Обвинувачений щиро жалкує про скоєне, неодноразово просив вибачення у брата та матері загиблого, засуджує свою поведінку, визнав свою провину, висловлював жаль з приводу вчиненого, бажає виправити ситуацію, що склалася, а також готовий нести відповідальність за скоєне, вказав, що надаватиме сім`ї загиблого посильну допомогу в майбутньому.
Враховує колегія суддів і позицію потерпілої сторони, потерпілий ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції вказав, що він є рідним братом загиблого, разом з матір`ю вони пробачили обвинуваченого. Підтвердив факт відшкодування ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 85 000 грн. та додатково 85 000 грн. моральної шкоди поза межами задоволеного судом цивільного позову. Зазначив, що ОСОБА_6 взяв на себе витрати по спорудженню пам`ятника на могилі ОСОБА_12 , зустрічався з підрядниками, обговорював вид робіт, що мають бути проведені.
Колегія суддів враховує також вік і сімейний стан обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, одружений, але офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.
Вищенаведене у своїй сукупності свідчить про можливість призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання в межах санкції ч.1 ст.119 КК України.
При цьому, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування при призначенні покарання ОСОБА_6 положень ст.75 КК України, як про це просить захист, оскільки наявні пом`якшуючі обставини у сукупності з даними про особу обвинуваченого та фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення, не свідчать про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Районним судом вірно враховано обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема наслідки у вигляді смерті людини, що мають невідворотній характер, та перебування обвинуваченого ОСОБА_6 в стані алкогольного сп`яніння в момент вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, на переконання колегії суддів, покарання у виді трьох років обмеження волі, що є мінімальною мірою покарання в межах санкції ч.1 ст.119 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, у зв`язку із чим вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання із пом`якшенням призначеного покарання.
Разом з тим, зазначені в апеляційній скарзі обставини, не дають підстав для застосування відносно ОСОБА_6 вимог ст. 75 КК України, обставин для застування даної норми не здобуто під час розгляду провадження в районному суді та під час апеляційного перегляду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Хотинського районного суду Чернівецької області від 03 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя Чернівецького
апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

18.08.2021 року
(дата засвідчення копії)