Справа № 452/1041/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/277/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2021 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2019 року та вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.07.2019 року і призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Згідно ст. 72 КК України, вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.11.2018 року щодо ОСОБА_6 яким його було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень) ухвалено виконувати самостійно.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у виді тримання під вартою - до вступу вироку в законну силу, залишено без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту обрання йому запобіжного заходу, тобто з 10.04.2020 року.

Вирішено питання з речовими доказами, арештованим майном та судовими витратами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , 26 лютого 2020 року, о 11 годин 00 хвилин, перебуваючи в м. Самбір, по вул. Крушельницької, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом злому врізного замка вхідних дверей, проник в гаражне приміщення, яке належить ОСОБА_9 , де демонтував запчастини автомобіля УАЗ-469, а саме: повітряний фільтр, вартістю 150 гривень, стартер, вартістю 800 гривень, генератор, вартістю 550 гривень та поставив їх поряд з автомобілем для подальшого викрадення, однак не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був виявлений громадянкою ОСОБА_10 .

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникнення у інше володіння особи, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Крім цього, ОСОБА_6 у другій декаді лютого 2020 року, у нічний час, перебуваючи у м. Самбір по вул. С. Крушельницької, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом віджиму врізного замка вхідних дверей, проник у гаражне приміщення, яке належить ОСОБА_11 , де таємно викрав такі речі: 4 автомобільні шини розміром R-16 205/55 вартістю 1000 грн., металеві лещата радянського виробництва вартістю 750 грн., вудилище для риболовлі довжиною 5 м вартістю 230 грн., два вудилища для риболовлі довжиною 3 м вартістю 180 грн., кожне, рушницю для підводного полювання вартістю 366,67 грн., чим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 2706 грн. 67 коп.

Крім цього, ОСОБА_6 , 20 лютого 2020 року, в обідній час, перебуваючи у м.Самбір по вул. С Крушельницької, Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження покрівлі даху, проник у гаражне приміщення, яке належить ОСОБА_12 , звідти таємно викрав такі речі: електроточило із алмазним каменем, вартістю 750 грн., бензиновий паяльник, вартістю 200 грн., електродриль-перфоратор без ідентифікуючих ознак, вартістю 175 грн., подовжувач двожильний довжиною 100 м, вартістю 255 грн., бензиновий двигун до мотофрези із бензиновим баком та підрамником, вартість 1660 грн., два бензинових примуси, вартість 250 грн. кожний, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 3540 грн.

Крім цього, ОСОБА_6 , 09 квітня 2020 року, в нічний час, перебуваючи у АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом пошкодження навісного замка, проник у підвальне приміщення, яке належить ОСОБА_13 , звідки таємно викрав такі речі: кутова шліфувальна машинка марки «Ніtасhі» моделі «G12SRЗ», вартістю 957 грн., електричний дриль-перфоратор марки «Еіnhell» моделі «ВSМ 710/1», вартістю 375 грн., ударний гайковерт марки «Макіtа» моделі «ТW 0350», вартістю 4950 грн., кутова шліфувальна машинка «Нilti» моделі «DCG 230-D», вартістю 2350 грн., чим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 8632 грн.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого манна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше володіння особи, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 185 КК України.

Не погоджуючись із даним вироком суду обвинувачений подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Симбірського міськрайонного суду Львівської області від 01 лютого 2021 року скасувати. Виправдати його за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України. Обрати більш м`яке покарання за ч. 3 с. 185 КК України.

У своїй апеляційній скарзі вказує, що вирок суду є незаконним з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та, як наслідок, неправильному, застосуванню закону України про кримінальну відповідальність. Також вважає, що призначене судом покарання не відповідає особі засудженого та є явно несправедливим через його суворість.

Зазначає, що замаху на вчинення крадіжки з гаражу потерпілого ОСОБА_9 26 лютого 2020 р. він не вчиняв і не мав наміру вчиняти, оскільки через цікавість заглянув у відкритий навстіж гараж. В руках не мав ні інструментів, ні жодних запчастин чи інших речей та не намагався втікати, хоч мав можливість, а навпаки хотів пояснити, що просто проходив повз гараж. При ньому чи на місці події не виявлено інструменту, за допомогою якого шляхом

злому врізного замка вхідних дверей проникали в гараж.

Також зазначає, що призначене йому судом покарання не відповідає особі засудженого та є явно несправедливим через його суворість. Вказує, що потерпілі в судовому засіданні заявляли, що не бажають суворого покарання для нього, потерпілий ОСОБА_12 подав заяву, що немає до обвинуваченого претензій, просить суворо його не карати. Суд не врахував думки потерпілих. Просить врахувати, що характеризується позитивно, частково відшкодував заподіяну шкоду - добровільно віддав викрадене, обтяжуючих обставин по справі не встановлено, що на думку обвинуваченого, не враховано судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_6 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними належним чином в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим.

Так, вина обвинуваченого у вчиненні замаху на крадіжку з гаража потерпілого ОСОБА_9 26.02.2020 р. підтверджується належними, допустими та перевіреними в повній мірі судом першої інстанції доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 про те, що після приїзду працівників поліції він побачив: порізані шланги на радіаторі, зрізану проводку, все мідне навісне обладнання з автомобіля було викручене, машина була повністю виведена з ладу. Також побачив багато ключів. Повітряний фільтр, стартер, генератор були демонтовані з автомобіля і лежали поряд. До цього автомобіль був повністю в робочому стані. Автомобіль не використовував приблизно місяць. Зловмисник нічого не виніс, речі було демонтовано і складено під дверима. Він бачив всередині гаража інструмент, яким виламували двері, цей інструмент він показував працівникам поліції. Напередодні, 25.02.2020 року він проїжджаючи іншим автомобілем поряд бачив, що двері гаража були закриті.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , про те, що 26.02.2020 року в обідній чи післяобідній час він проходив поряд і побачив, що двері в гаражне приміщення ОСОБА_9 привідкриті. Знаючи те, що дружина потерпілого і його мати ОСОБА_15 , яка померла, в гараж не ходять, всередині є старенький автомобіль УАЗ, вирішив з`ясувати в чому справа. Побачив у приміщенні гаража хлопчика, який щось розкручував, розбирав. Він запитав, що той робить, на що отримав відповідь, що це не його справа і хлопчина втік. Зауважив відкрученими стартер, тобто деталі з машини. Замок на вхідних дверях був розбитий. Мало місце проникнення, двері в гараж були відчинені насильно. Візуально було видно, що замок був взломаний. Він пішов додому до тих людей, чий був гараж, і розповів про побачені обставини. Зі слів матері потерпілого ОСОБА_10 йому відомо, що вона ходила до гаражу і бачила того хлопчика в гаражі, який втік, оскільки той повертався назад в гараж. Той хлопчина, якого він бачив у гаражі, був обвинувачений, поводив він себе майже як господар в тому гаражі.

Заявою ОСОБА_9 від 26.02.2020 року про те, що невідома йому особа 26.02.2020 року біля 11 години шляхом розбиття серцевини врізного замка проникла в його гаражне приміщення, звідки намагалася викрасти навісне обладнання з мотора УАЗ 469, а саме: генератор, стартер, повітряний фільтр, а також електромотор. (а.с. 144).

Даними витягу з ЄРДР № кримінального провадження 0000157, де зафіксовану дату заяви потерпілого ОСОБА_9 та викладено правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України ( а.с. 143).

Протоколом огляду місця події від 26.02.2020 року.

Довідкою про вартість майна від 24.03.2020 року.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання та додатку до нього від 24.03.2020 року, з якого відомо, що в ході проведення даної процесуальної дії свідку ОСОБА_14 було пред`явлено осіб і з`ясовано чи може він впізнати особу, яку він бачив 26.02.2020 року в гаражному приміщенні ОСОБА_9 , на що той вказав особу за номером 2 зліва направо, під вказаним номером знаходився ОСОБА_6 . Заяв та зауважень під час проведення вищевказаної слідчої дії не надходило. ( а.с. 146-150).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання та додатку до нього від 24.03.2020 року, з якого відомо, що в ході проведення даної процесуальної дії свідку ОСОБА_10 було пред`явлено осіб і з`ясовано чи може вона впізнати особу, яку бачила 26.02.2020 року в гаражному приміщенні сина ОСОБА_9 , на що вона вказала особу за номером 3 зліва направо, під вказаним номером знаходився ОСОБА_6 . Заяв та зауважень під час проведення вищевказаної слідчої дії не надходило. ( а.с. 138-142).

Щодо призначеного судом покарання, то слід зазначити, що відповідно до ч.ч.1 і 2 ст.65 КК України, як норми котра встановлює загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, на думку колегії суддів, при вирішенні питання щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, та призначив покарання у виді позбавлення волі.

Дане покарання обвинуваченому ОСОБА_6 буде справедливим та достатнім, таким, що відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначених у ст. 65 КК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції судовий розгляд у даній справі провів повно, дослідив усі обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, у тому числі доводи сторони захисту щодо таких обставин, вірно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого переконання про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, належним чином вмотивувавши свої висновки.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не містить правових підстав для скасування оскаржуваного вироку суду та виправдання обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і призначення більш м`якого покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, а отже така визнається необґрунтованою.

У ході апеляційного розгляду не виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування оскаржуваного вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 01.02.2021 року щодо ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою,яка перебуває під вартою, у той самий строк з дня отримання копії ухвали.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4