Справа № 573/727/21
Номер провадження 1-кп/573/88/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 29 квітня 2021 року за №0000125 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт Миколаївка Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за ч. 1 ст. 369 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28 квітня 2021 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел надати неправомірну вигоду представнику ІНФОРМАЦІЯ_2 за отримання відстрочки від призову на строкову військову службу його сина ОСОБА_6 , 1999 року народження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , взявши власні грошові кошти у сумі 200 доларів США, 29 квітня 2021 року, близько 08:30 год., прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , де черговому повідомив, що прибув до службової особи цієї установи з приводу призову на військову службу його сина.

Черговий по ІНФОРМАЦІЯ_4 направив ОСОБА_4 до кабінету №22, не повідомляючи посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зайшовши до службового кабінету №22, де під час виконання службових обов`язків знаходився військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , розуміючи, що знаходиться на прийомі у службової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 висловив пропозицію та надав військовому комісару ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 200 доларів США, що по курсу НБУ станом на 29 квітня 2021 року становить 5557,34 грн, за умови, що він в порушення ст. 17 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №27 від 25.03.1992 зі змінами та доповненнями від 30.03.2021, надасть відстрочку від призову на строкову військову службу його сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Здійснюючи вказані дії, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій у вигляді надання неправомірної вигоди службовій особі, передбачав суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Отже, зазначеними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, а саме: надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під час досудового розслідування 07 травня 2021 року між прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
11 травня 2021 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт з зазначеною угодою по визнання винуватості.
Згідно з вказаною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі підозри і зобов`язувався беззастережно визнати її у судовому провадженні. Також угодою визначено покарання, яке повинен він понести, а саме: у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, обставини вчинення злочину, викладені в угоді та обвинувальному акті, не заперечував, просив затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 теж просили затвердити зазначену вище угоду.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про затвердження зазначеної угод про визнання винуватості, виходячи з такого.
Відповідно до вимог статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Частиною 1 статті 475 КПК України передбачено, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком правильно розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З урахуванням особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставин, які пом`якшують його покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Грошові кошти, які є предметом кримінального правопорушення, відповідно до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України необхідно конфіскувати в доход держави.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду від 30 квітня 2021 року накладений арешт на речові докази, який необхідно скасувати, оскільки відпала потреба в ньому.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосований.

Процесуальні витрати в провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 473 - 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 травня 2021 року між прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становлять 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт на 2 грошові купюри номіналом по 100 доларів США кожна, серії КВ №95100153Р та серії НВ №28207359N.

Речові докази 2 грошові купюри номіналом по 100 доларів США кожна, серії КВ №95100153Р та серії НВ №28207359N, які зберігаються в банківській ячейці АТ КБ «ПРИВАТБАНК», конфіскувати в доход держави.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя