справа № 208/6098/17
провадження № 1-кп/208/191/21
УХВАЛА

25 травня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши доцільність продовження тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тепловка, АР Крим, громадянина України, освіта середня, працював: ТОВ «Афіна-Сервіс», прораб, розлучений, має на утриманні дитину, 2008 р.н., який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 28.03.2016 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 407, ч.1 ст. 408, 70 КК України до штрафу у розмірі 68 000 гривень;

- 07.06.2019 року Дніпровським апеляційним судом за ст. 185 ч.1, 71, 72 КК України до 5-ти місяців арешту зі штрафом 68 000 гривень,

який обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться вищезазначене кримінальне провадження. Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час проведення судового засідання та допиту обвинуваченого, останній посилаючись на поганий стан здоров`я просив суд відкласти цю слідчу дію.

Прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні трьох тяжких умисних злочинів, усвідомлює відповідальність, яка йому загрожує у разі визнання вини. Раніше судимий, що вказує на не дотримання ОСОБА_7 суспільних норм поведінки. Не маючи стійких соціальних зв`язків ОСОБА_7 може переховуватись від суду. Як особа яка вчиняє злочини майнової спрямованості, з метою заробітку коштів, може продовжити злочинну діяльність, і застосування іншого запобіжного заходу, на його думку не можливе. Ризики які були підставою для застосування саме такого запобіжного заходу, на теперішній час не зменшились, не втратили свою актуальність. Викладене повністю узгоджується з положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, правовими позиціями ЄСПЛ.

Адвокат Піцик заперечував проти клопотання прокурора. Просив змінити запобіжний захід на менш суворий. Колісник тривалий час знаходиться під вартою. Знаходячись на свободі Колісник ніяким чином не зможе перешкодити судовому слідству, яке практично закінчено. Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини у справах «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Летельє проти Франції» неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У рішенні по справі «W.проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачені ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що у даному випадку, доводи про зміну запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

Суд вважає необґрунтованими твердження захисника про можливість забезпечення належної поведінки обвинуваченого шляхом обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, та вони не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з конкретних обставин даного кримінального провадження та особи обвинуваченого.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, відносно обвинуваченого, який раніше судимий, на теперішній час обвинувачується у скоєні трьох умисних тяжких злочинах, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку. Обвинуваченому, у разі визнання його винним, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, тобто з урахуванням терміну покарання, який загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним існує ризик ухилення ОСОБА_7 від суду. Колісник, як соціально дезорієнтована людина, може продовжити злочинну діяльність. Зазначене підтверджує відповідні ризики, і суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер протии Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 331, 350 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, - продовжити, строком до 22.07.2021 року.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , відмовити.

Копію ухвали вручити захиснику, обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1