Номер провадження: 11-сс/813/1089/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 на повідомлення про підозру від 30 грудня 2020 року у кримінальному проваджені №0000402, внесеному до ЄРДР 18.05.2018 року, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на повідомлення про підозру від 30.12.2020 року у кримінальному проваджені №0000402 від 18.05.2018 року.

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя послався на те, що повідомлення про підозру здійснено в межах строку досудового розслідування, а його вручення здійснено відповідно до вимог ч.2 ст.135, 278 КПК України, зокрема шляхом вручення начальнику КП «ЖЕО № 1» ОСОБА_11 за місцем проживання підозрюваного, а також батькові підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_12 . Крім того, слідчий суддя послався на те, що, з урахуванням положень п.10 ч.1 ст.303 КПК України, сторона захисту не набула права на оскарження повідомлення про підозру, оскільки двомісячний строк з дня повідомлення ОСОБА_10 про підозру, на день звернення до суду, ще не сплинув у зв`язку із зупиненням вказаного кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та необґрунтованою, з огляду на таке:

- станом на 30 грудня 2020 року КП «ЖЕО № 1» не надавало послуг з утримання багатоквартирного будинку за місцем реєстрації підозрюваного, а тому посадова особа комунального підприємства не була уповноважена на отримання та передачу повідомлення про підозру ОСОБА_10 в порядку ч.2 ст.135 КПК України, а вручення повідомлення про підозру батькові ОСОБА_10 також було безпідставним, оскільки підозрюваний не проживав з батьком, про що органу досудового розслідування було відомо;

- посилання слідчого судді про неможливість оскарження повідомлення про підозру до відновлення кримінального провадження не відповідає положенням КПК України, оскільки перебіг строку права оскарження повідомлення про підозру не перебуває в залежності від зупинення досудового розслідування, оскільки таке право підозрюваного є автономним;

- слідчим суддею не надано оцінки факту вручення повідомлення про підозру не тим слідчим, який прийняв рішення про повідомлення про підозру;

- на момент повідомлення про підозру у кримінальному проваджені закінчились строки досудового розслідування, а тому слідчий не мав повноважень на здійснення процесуальних дій;

- у слідчого не було підстав застосовувати особливий порядок вручення повідомлення про підозру, який, крім того, було реалізовано з порушенням вимог КПК України.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 30 грудня 2020 року у кримінальному проваджені №0000402, внесеному до ЄРДР 18.05.2018 року. Крім того, захисник просить зобов`язати уповноважених осіб ГУНП в Одеській області або прокурора Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000402.

Позиції учасників судового розгляду.
Захисник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор та представник потерпілої ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України стадія притягнення до кримінальної відповідальності починається з повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК).

Згідно із ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Отже, повідомлення про підозру є одним з визначальних етапів стадії досудового розслідування, що повинен обумовлюватися формуванням законної та обґрунтованої підозри, а також забезпеченням підозрюваній особі можливості захищатися усіма дозволеними законом засобами і способами.

Сама процедура здійснення повідомлення про підозру особи характеризується конкретними вимогами до сторони обвинувачення, що мають бути дотримані нею під час вчинення такої процесуальної дії.

Недотримання встановлених законом приписів повідомлення про підозру особи породжує негативні правові наслідки з точки зору дотримання принципів верховенства права та законності у кримінальному провадженні, які мають безпосередній результат, що повинен розглядатися як істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, недійсність процесуальної дії та не набуття особою процесуального статусу підозрюваного.

Відповідно до ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 1 ст. 278 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Частиною 2 ст. 135 КПК України передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. При цьому, п.7 ч.1 ст.137 КПК України у повістці про виклик повинно бути зазначено процесуальна дія (дії), для участі в якій викликається особа.

Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя під час розгляду скарги сторони захисту на повідомлення про підозру, дійшов необґрунтованого висновку про дотримання слідчим вимог процесуального закону при вручені повідомлення про підозру, а висновки слідчого судді є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до матеріалів справи ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000402, внесеного до ЄРДР 18.05.2018 року.

30 грудня 2020 року у вказаному кримінальному провадженні старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

З рапорту т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_14 вбачається, що з метою вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень 30 грудня 2020 року було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до матеріалів справи є місцем реєстрації та проживання підозрюваного. Однак, в ході перевірки даної адреси перебування ОСОБА_10 за вказаною адресою встановлено не було (а.с. 25).

Крім того, 30 грудня 2020 року було допитано свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які повідомили, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_16 . За даною адресою постійно проживає ОСОБА_17 та деякий час проживав свідок ОСОБА_15 . Приблизно у 2018 році до свідка ОСОБА_15 звернувся його знайомий ОСОБА_10 з проханням зареєструвати його у вказаній квартирі та, у разі потреби, надати можливість проживати там. Свідок ОСОБА_16 зареєстрував ОСОБА_10 за вказаною адресою, останній деякий час там проживав до початку 2019 року (а.с.120-125).

Вказані обставини були розцінені слідчим як факт проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 , а тому повідомлення про підозру ОСОБА_10 було вручене начальнику КП «ЖЕО №1» ОСОБА_11 в порядку ч.2 ст.135 КПК України (а.с.22-24).

Одночасно повідомлення про підозру органом досудового розслідування було здійснено відповідно до вимог ч. 2 ст. 135 КПК України шляхом вручення повідомлення про підозру батькові підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_12 , який повідомив органу досудового розслідування, що тривалий час не проживає із сином та йому не відомо його місце знаходження.

За наведених обставин, орган досудового розслідування не мав вручати повідомлення про підозру батькові підозрюваного ОСОБА_10 ОСОБА_12 .

Крім того, не спростовані прокурором доводи сторони захисту відносно того, що станом на 30 грудня 2020 року КП «ЖЕО №1» не надавало послуг з утримання багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки з відповіді керівника комунального підприємства, наданої на адвокатський запит, з 01.02.2018 вказаний будинок знаходиться на самообслуговуванні мешканців і станом на 30.12.2020 року КП «ЖЕО №1» не надавало послуги з утримання багатоквартирного будинку за вказаною адресою (а.с. 8-10).

Крім того, з матеріалів судового провадження вбачається, що 20 жовтня 2020 року, захисник ОСОБА_18 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 , надала ГУНП в Одеській області для долучення до матеріалів кримінального провадження нотаріально посвідчені заяви ОСОБА_10 , в яких останній повідомив орган досудового розслідування про місце свого проживання на території Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з робочою необхідністю (а.с. 30-32). Прокурор не заперечував проти існування у органу досудового розслідування відомостей щодо відсутності ОСОБА_10 на території України та повідомлення останнього про його місце знаходження.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що з 20 жовтня 2020 року орган досудового розслідування та прокурор були достеменно обізнані, що ОСОБА_10 перебуває за межами України та проживає на території Російської Федерації за відповідною адресою.

Вказані обставини, з урахуванням приписів ст.ст. 42, 278 КПК України, а також встановлених фактичних обставин даного кримінального провадження, дають підстави апеляційному суду дійти висновку про те, що підстав для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 , у передбаченому ч.2 ст. 135 КПК України порядку, у органу досудового розслідування в дійсності не існувало, вказані дії органу досудового розслідування фактично носили формальний характер, не мали на меті вручити повідомлення про підозру ОСОБА_10 у визначеному процесуальним законом порядку. Натомість, з урахуванням обізнаності слідчого та прокурора про місце перебування ОСОБА_10 за межами території України, слідчий та прокурор, при здійсненні вручення повідомлення про підозру, були зобов`язані виконати приписи ч.7 ст. 135 КПК України та діяти у відповідності до положень ст. 542 КПК України.

Однак, доказів про вжиття органом досудового розслідування та прокурором в даному кримінальному провадженні дій, передбачених ст. 542 КПК України, матеріали судової справи не містять та прокурором апеляційному суду не надано. За повідомленням прокурора апеляційному суду такі дії не вчинялися.

Апеляційний суд наголошує, що порушення порядку повідомлення про підозру в даному кримінальному провадженні фактично призвело до нівелювання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, які полягають в охороні прав, свобод та законних інтересів всіх учасників кримінального провадження, а також забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчим, після складення повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 30.12.2020 року у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не було вжито всіх можливих та необхідних заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, що свідчить про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника, зокрема в частині порушення процедури вручення повідомлення про підозру, що є підставою для скасування повідомлення про підозру.

Крім того, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи сторони захисту, що на момент повідомлення про підозру у кримінальному проваджені №0000402 закінчились строки досудового розслідування, з огляду на наступне.

18.05.2018 року до ЄРДР внесені відомості про кримінальне №0000402 за ч. 3 ст. 358 КК України.

21.11.2018 року кримінальне провадження №0000402 об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000701 від 23.07.2018 року за ч. 4 ст. 358 КК України.

28.02.2019 року кримінальне провадження №0000402 об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000109 від 26.02.2019 року за ч. 4 ст. 190 КПК України.

03.06.2019 року кримінальне провадження №0000402 об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000485 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Отже досудове розслідування проводилось у кримінальному провадженні за фактом вчинення чотирьох кримінальних правопорушень, у тому числі тяжкого та особливо тяжкого.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо тяжких або особливо тяжких злочинів становить вісімнадцять місяців з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості про первинне кримінальне правопорушення, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 травня 2018 року за №0000402 за ч. 3 ст. 358 КК України, встановлений законом строк у 18 місяців спливав 18 листопада 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 14.11.2019 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000402 від 18 травня 2018 року, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 18.05.2020 року.

17.12.2019 року у вказаному кримінальному провадженні слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

В подальшому, постановою заступника начальника ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 03.01.2020 року досудове розслідування вказаного кримінального провадження було зупинене, а ОСОБА_10 був оголошений в розшук (а.с. 89-92).

Постановою старшого слідчого ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 14.01.2020 року досудове розслідування вказаного кримінального провадження було відновлено (а.с.93-96), після чого, постановою від 21.01.2020 року досудове було зупинене (а.с. 97-100).

Після цього, постановою старшого слідчого ВрОТЗ СУ ГУНП в Одеській області від 10.02.2020 року досудове розслідування вказаного кримінального провадження було відновлено та в подальшому зупинене (а.с. 105-108).

Разом з тим, ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.12.2020 року повідомлення про підозру ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000402 від 18.05.2018 року, за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, було скасовано (а.с. 34-36).

Таким чином, з 17.12.2020 року, у відповідності до положень процесуального закону, вказане кримінальне провадження слід вважати таким, в якому жодна особа не набула статусу підозрюваного, а тому строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру, відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду від 14.11.2019 року, закінчився 18.05.2020 року.

За таких обставин слід вважати, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України від 30 грудня 2020 року у кримінальному проваджені №0000402 було здійснено поза межами строку досудового розслідування, що є окремою підставою для скасування повідомлення про підозру.
Що стосується вимог апеляційної скарги щодо зобов`язання уповноваженої особи ГУНП в Одеській області або прокурора Одеської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості щодо скасування повідомлення про підозру ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000402, то вони не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17.08.2012 року №69, не передбачено виключення будь-яких відомостей з ЄРДР, а редагування (зміна) зафіксованих у Реєстрі відомостей проводиться шляхом внесення реєстратором оновлених даних до відповідного пункту картки. Такі дії реєстратора не потребують рішення суду, оскільки вони регламентовані вказаним Положенням, та лише у разі нездійснення таких дій уповноваженою особою правоохоронного органу, така бездіяльність може бути предметом судового розгляду та відповідного судового рішення за результатами розгляду цього питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, оскаржена ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України із постановленням нової ухвали про задоволення скарги на повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 3, 9, 42, 135, 219, 276, 278, 279, 303, 370-372, 376, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 липня 2021 року про відмову у задоволенні скарги захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 , на повідомлення про підозру від 30 грудня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000402, внесеного до ЄРДР 18.05.2018 року, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 30 грудня 2020 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному проваджені №0000402, внесеному до ЄРДР 18.05.2018 року, за ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4