№ 1-кс/317/219/2021
№ 337/1551/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву про відвід слідчій судді ОСОБА_4 , подану ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_5 .

22 квітня 2021 року ОСОБА_5 електронною поштою було подано заяву про відвід судді ОСОБА_4 , з підстав наявності обставин, які викликають у заявника сумнів у неупередженості судді.

В цей же день ОСОБА_5 подав електронною поштою до суду заяву, в якій просив суд розглянути його заяву про відвід судді ОСОБА_4 без його участі. На задоволенні заяви наполягає, просить відвести суддю від розгляду його скарги в кримінальному провадженні № 1-кс/317/210/2021 (справа № 337/1551/21).

Прокурор в судовому засіданні висловила думку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про відвід судді ОСОБА_4 , оскільки подана ОСОБА_5 заява є немотивованою, а обґрунтована лише його незгодою з діями судді ОСОБА_4 під час розгляду нею матеріалів іншого провадження та необґрунтованим сумнівом заявника у неупередженості судді.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід та вислухавши прокурора, дійшов наступних висновків.

Підстави та обставини, які виключають участь слідчого судді в кримінальному провадженні, визначені статтями 75, 76 та 79 КПК України.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Інших випадків задоволення відводів не передбачено.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, з огляду на нормативний зміст пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 5 частини першої цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді ОСОБА_4 , заявник ОСОБА_5 фактично посилається на приписи пункту 4 частини першої статті 75 КПК України (наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді), нормативна конструкція якого, містить посилання на певні обставини, не зазначені у пунктах 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Жодна норма національного права України не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватись джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(І) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(ІІ) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Зокрема, у справі „Pullar v. United Kingdom" Суд вказав, що судова практика передбачає два критерії для встановлення безсторонності суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції. По-перше, потрібно встановити, що суд був суб`єктивно безсторонній, тобто жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість. Особиста безсторонність презюмується доти, доки не буде доведено інше. По-друге, суд повинен бути об`єктивно безстороннім, тобто передбачається існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього".

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, має бути доведено наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання спору або розгляду в суді обвинувачення, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

В Бангалорських принципах поведінки судді від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, об`єктивність судді є потрібною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його ухвалення.

Сприйняття об`єктивності визначається за допомогою критерію "розумного спостерігача". У разі, коли є підстави передбачати, що суддя є необ`єктивним (з різних причин) - це дискредитує суспільну довіру до судової влади. Тому суддя мусить уникати будь-яких дій, які дають підставу передбачати, що на його рішення можуть вплинути сторонні чинники, зокрема такі як зацікавленість у розв`язанні конкретної справи. З огляду на це навіть прояви неупередженості мають значення.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні, обставиною, через яку заявник ОСОБА_5 має сумнів у неупередженості слідчої судді ОСОБА_4 , є ухвалення нею судового рішення не на користь скаржника. В той же час суд не знаходить в даній заяві доказів прояву суб`єктивного та/або об`єктивного критеріїв, які свідчили б про упередженість судді ОСОБА_4 , а вбачає лише незгоду заявника з ухваленим суддею рішенням, яке на думку ОСОБА_5 є «завідомо неправосудним».

Незгода учасника кримінального провадження з судовим рішенням не охоплюється переліком підстав для відводу судді (слідчого судді), визначених статтею 75 КПК України. При цьому, такий учасник кримінального провадження має невід`ємне право на оскарження будь-якого судового рішення, з яким він не згоден і яке підлягає оскарженню відповідно до вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 371, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про відвід слідчій судді ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1