Провадження № 1-кп/331/190/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» березня 2021 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001010 від 29.05.2020 року, за № 0001234 від 15.07.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, освіта професійно-технічна, сімейний стан не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 06.07.2006 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ст. 198 КК України із застосуванням положень ст. ст. 69, 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 08.02.2008 року умовно-достроково, невідбутий строк: 07 місяців 02 дні;
- 17.12.2008 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробування на 2 роки;
- 09.02.2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 16.12.2010 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 187 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 09.12.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк: 01 рік 04 місяці 16 днів;
- 29.12.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічні злочини за наступних обставин.

Так, 29 травня 2020 року, приблизно о 04 годині 28 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на літній площадці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1-В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з літньої площадки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », таємно викрав майно, що належить ТОВ «ГРОСС ТРЕЙД XOTEJIC», а саме: стільці у кількості 8 одиниць, вартість яких відповідно до висновку експерта складає 5958 гривень 80 копійок, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «ГРОСС ТРЕЙД XOTEJIC» на зазначену суму.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Крім того, 14 червня 2020 року, у період часу з 00 годин 42 хвилини по 05 годину 09 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на літній площадці кафе «Токі», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 65, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з літньої площадки кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », таємно викрав майно, що належить ФОП « ОСОБА_6 », а саме: стільці, виготовлені з полімерного матеріалу у кількості 9 одиниць, вартість яких відповідно до висновку експерта складає 6244 гривні 56 копійок, чим спричинив матеріальну шкоду ФОП « ОСОБА_6 » на зазначену суму.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Не зупиняючись на досягнутому, 08 липня 2020 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись на літній площадці кафе «Луізіана», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 87-В, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з літньої площадки кафе «Луізіана», таємно викрав майно, що належить ТОВ «Жисар», а саме: стільці у кількості 3 одиниць, вартість яких відповідно до висновку експерта складає 3443 гривні 37 копійок, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Жисар» на зазначену суму.

Після скоєння злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, зник з місця скоєння злочину та в подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 29 травня 2020 року, приблизно о 04 годині 28 хвилин, перебуваючи на літній площадці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, буд. 1-В, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 8 стільців, які у подальшому продав невідомій особі. Отримані, за вказані стільці, грошові кошти він витратив на власні потреби.

14 червня 2020 року, в період часу з 00 годин 42 хвилини по 05 годину 09 хвилин, перебуваючи на літній площадці кафе «Токі», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 65, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 9 стільців, виготовлених з полімерного матеріалу, які у подальшому продав невідомій особі. Отримані, за вказані стільці, грошові кошти він витратив на власні потреби.

08 липня 2020 року, приблизно о 04 годині 00 хвилин, перебуваючи на літній площадці кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 87-В, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав 3 стільці, які у подальшому продав невідомій особі. Отримані, за вказані стільці, грошові кошти він витратив на власні потреби.

Окрім цього додав, що він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки.

Представник ТОВ «ГРОСС ТРЕЙД ХОТЕЛС» - ОСОБА_7 та представник ФОП « ОСОБА_6 » - ОСОБА_8 в судове засідання не з`явились, звернулись до суду із заявами про розгляд даного кримінального провадження без їх участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають у зв`язку із поверненням викраденого майна, просили призначити обвинуваченому покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства (т. 1, а.п. 114-118).

Представник ТОВ «Жисар» - ОСОБА_9 на неодноразові виклики в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду вказаного кримінального провадження повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв про перенесення судового засідання або розгляд даного кримінального провадження без його участі до суду не надходило (т. 1, а.п. 18, 162, 201).
У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має ряд судимостей за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, які в установленому законом порядку не зняті та не погашені, вчинив нетяжкі злочини в період невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2018 року, не одружений, дітей на утриманні не має, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину, заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілим особам не завдано.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння кримінальних правопорушень, які носять корисливий характер, його відношення до скоєного, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченим суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, оскільки викрадене майно повернуто власникам, проте враховуючи спосіб життя обвинуваченого, систематичність вчинення ним злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому, враховуючи той факт, що епізоди злочинної діяльності в межах даного кримінального провадження вчинені обвинуваченим в період невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2018 року, суд призначає остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню не заявлені.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2018 року і призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 22 липня 2020 року відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.07.2020 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі (т. 2, а.п. 13-14).

Речові докази:
- паперові конверти, в яких знаходяться DVD-R диски, які містить відеозаписи з камер спостереження за 29.05.2020 року з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за 14.06.2020 року з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які долучені до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (т. 2, а.п. 3-4, 7-8).

- 8 стільців, які передані на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «ГРОСС ТРЕЙД ХОТЕЛС», 5 полімерних стільців, які передані на відповідальне зберігання під розписку представнику ФОП « ОСОБА_6 », 3 стільці, виготовлені з полімерного матеріалу, які передані на відповідальне зберігання під розписку представнику ТОВ «Жисар» залишити у законних власників за належністю (т. 2, а.п. 5-6, 9-12).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1