Справа № 212/2688/21
У Х В А Л А

24 травня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 12.03.2021 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь АР Крим, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Рубіжне Луганської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, раніше не судимого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
обох у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло вищезазначене кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , стосовно яких на досудовому розслідуванні обрано запобіжний захід у виді триманні під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обґрунтовуючи його тим, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинувачених від суду, ризик незаконного впливу на потерпілих, експертів та інших осіб, які діяли за попередньою змовою з обвинуваченими та які на теперішній час не встановлені, а також вчинення ними інших кримінальних правопорушень. Крім того, наголосив на тому, що дотримання вимог закону при врученні підозри обвинуваченим, оголошення їх у розшук, затримання було предметом розгляду апеляційної інстанції. Також, ним, як прокурором на підтвердження саме зазначених у клопотанні ризиків, а не вини обвинувачених у вчиненні злочину надаються відомості щодо судимостей та наявності інших кримінальних проваджень відповідно до норм КПК.

Представник ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора, просила задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заперечив проти клопотання прокурора, просив відмовити у продовження строку тримання під вартою, зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, якими обґрунтовано клопотання, не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, а також відсутня обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 даного злочину. Посилався на недотримання вимог закону при врученні повідомлення про підозру ОСОБА_5 та оголошенні його у розшук. Також вважав недопустимим посилання прокурора на наявність судимостей як на підтвердження ризиків. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт з носінням електронного браслету, і вважав такий захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисного.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, зазначив про відсутність суспільного інтересу при розгляді даного кримінального провадження, недоведеність прокурором ризиків, якими обґрунтовано клопотання, не наведено доказів на підтвердження незаконного впливу з боку обвинуваченого на учасників справи, а також наголосив на тому, що під час вручення повідомлення про підозру і оголошенні ОСОБА_6 у розшук не було дотримано вимог КПК. Окрім цього, на його думку, наявність іншого кримінального провадження, не доводить заявлені прокурором ризики.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що прокурор посилається на одні й ті ж самі ризики, будь-яких нових обставин на підтвердження доводів клопотання не надано, він тривалий час перебуває під вартою, у кримінальному провадженні відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ним теракту, оскільки він на час його вчинення мав переломи рук та ніг, і фізично не міг їх вчинити. Також, заявив про наявність соціальних зв`язків, а саме він має дружину, двох дітей, не судимий. Вважав, що наявність іншого кримінального провадження щодо нього не може враховуватися судом. Зауважив, що він не ухилятиметься від суду, не впливатиме на учасників справи.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, надані прокурором в обґрунтування клопотань, суд дійшов такого висновку.
Ухвалами слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2021 застосовано до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 квітня 2021 року. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 квітня 2021 року строк тримання під вартою обвинуваченим продовжений до 10 червня 2021 року.

Судовий розгляд справи відкладений на 14 червня 2021 року.

Відповідно до ст.331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження /зміну/ запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, згідно з якою підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема переховуватися від органів суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, судом враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються; вік та стан здоров`я обвинувачених; міцність їх соціальних зв`язків; наявність постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

ОСОБА_5 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, не одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел доходу, неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, щодо нього у іншому суді перебуває інше кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні особливо тяжких злочинів.
ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання, за яким фактично не проживає, одружений, має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є працездатною особою, офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, раніше не судимий, щодо нього у іншому суді перебуває інше кримінальне провадження по обвинуваченню у вчиненні особливо тяжких злочинів та тяжких злочинів.
Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 2 ст. 258 КК України, покарання за яке передбачено до 12 років позбавлення волі, а саме у вчиненні терористичного акту за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні підпалу, який створив небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіяв значної майнової шкоди, з метою впливу на прийняття рішень юридичною особою, а також погрози вчинення зазначених дій з тією самою метою, що в сукупності з вищенаведеними обставинами, характеризуючими обвинувачених, вказує про суспільну небезпеку як самого діяння, так і осіб, які обвинувачуються у його вчиненні.
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінуємого їм злочину за ч. 2 ст. 258 КК України наведені прокурором у своїх клопотанням із посиланням на відповідні матеріали досудового розслідування.

При цьому суд, виходить з того, що не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства). Також, Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Оцінюючи наведені обставини, суд вважає, що існують ризики, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу щодо обвинувачених, а саме ризик переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, експертів, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, суд зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Отже, на підставі викладеного суд, дійшовши висновку про продовження існування вказаних вище ризиків, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог статті 199 КПК України, вважає, що обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, які їм інкримінуються, а разом з іншим, допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, і які не зменшилися, є реальними, тому суд приходить до висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим строком на 60 днів без визначення застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.
При цьому суд виходить з вимог ст. 183 КПК України, якою передбачено право суду не визначати заставу у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Посилання сторони захисту на наявність у обвинуваченого ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, який одружений, має неповнолітніх дітей, хоча і мають місце, але не можуть бути вирішальними при продовженні запобіжного заходу, з урахуванням наведених вище даних про обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працевлаштований, не має офіційних джерел доходів, що ставить під сумнів можливість утримання ним інших осіб.

Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про відсутність законних підстав обґрунтування прокурором ризиків наявністю кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 на розгляді у іншому суді, а також доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про недопустимість обґрунтування прокурором ризиків наявністю судимостей, суд виходить з вимог ст. 178 КПК України, згідно з п.п. 8, 10 ч. 1 цієї статті, суд при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини і, зокрема наявність судимостей у обвинуваченого, та наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а тому вказані доводи захисників є необґрунтованими.

Таким чином суд вважає, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинувачених та саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і застосування саме такого запобіжного заходу буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу, а отже не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції та практиці ЄСПЛ.
Матеріали кримінального провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.
Суд також враховує, що на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених у кримінальному провадженні лише проведено підготовче засідання, судовий розгляд не розпочатий по суті.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 липня 2021 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , строк тримання під вартою без визначення застави строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 22 липня 2021 року.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення обвинувачених.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1