Справа № 308/5637/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000959, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000959, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, про накладення арешту із забороною відчуження та розпорядження на вантажний автомобіль марки «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з вантажем та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Вимоги клопотання мотивовані тим, що є достатні підстави вважати, що вантажний автомобіль Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ТОВ «Сканія кредит Україна», є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а вантаж - річковий гравій в кількості близько 10 м.куб набутий кримінально протиправним шляхом, тобто вилучені 28.04.2021 вантажний автомобіль з вантажем та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, тому з метою запобігання вчинення будь-яких дій спрямованих на їх відчуження, перереєстрацію, поділ, виділ та інше у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події майно.

У судовому засіданні слідчий підтримав внесене клопотання, просив задовольнити таке в повному обсязі.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт під час судового засідання заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вантажний автомобіль марки «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 . Подав заперечення на клопотання про арешт майна, у яких просив відмовити у задоволенні внесеного слідчим клопотання, оскільки ПП «Євроімекс-Інвест» є виключно виконавцем послуг за договором із ТОВ «Долина Уж», щодо якого є згадка у витягу з ЄРДР, тобто не здійснює розробку грунту самостійно та не відповідає за діяльність свого замовника, у тому числі з отримання дозволів на розробку грунту.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Слідчим суддею зі змісту доданого до клопотання витягу ЄРДР встановлено, що ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000959, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000959 слідує, що 06 квітня 2020 року до чергової частини Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов рапорт від т.в.о. начальника СП Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про те, що в ході розгляду матеріалів CO №1947 від 24.03.2020 по заяві ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , було встановлено, що в діях гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , можливо вбачаються ознаки кримінального правопорушення, що передбачене ст. 240 КК України. 21.05.2020 до чергової частини Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшов рапорт від слідчого СВ Ужгородського РВП ОСОБА_9 про те, що в ході здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за No 0000054 від 03 березня 2020 року за ч. 2 ст. 240 КК України було з`ясовано, що посадові особи «Закарпаттяводопроект» ОСОБА_10 під час розроблення робочого проекту «Будівництво об`єкту для розміщення будівель і споруд рибного господарства, вирощування та поливу сільськогосподарських культур в урочищі «Лишарня» на території Оноківської сільської ради Ужгородського району, зловживаючи своїм службовим становищем, в інтересах замовника - директора ТОВ «Долина Уж» ОСОБА_11 допустили порушення вимог чинного законодавства, чим самим спричинили тяжкі наслідки державним інтересам.

З доданої до матеріалів клопотання копії протоколу огляду місця події від 28.04.2021, встановлено, що 28.04.2021 на автодорозі Н-13 сполученням Львів-Самбір-Ужгород при виїзді з м. Ужгород, було зупинено автомобіль «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перевозив річковий гравій в кількості близько 10 м.куб., без відповідних документів. За результатом проведеного огляду місця події вилучено вантажний автомобіль «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області з вантажем та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , вантажний автомобіль «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить ТОВ «Сканія Кредіт Україна».
До матеріалів клопотання додано договір надання транспортних послуг №22-04-2 від 03.08.2020, укладений між приватним підприємством «Євроімекс-інвент» в особі директора ОСОБА_13 , що діє на підставі Статуту, який є виконавцем, та ТОВ «Долина Уж», в особі директора ОСОБА_14 , що діє на підставі Статуту, який відповідно умов цього договору є замовником транспортних послуг. Предметом договору №22-04-2 від 03.08.2020 відповідно до п.п. 1 п. 1 є надання послуги по розробці, вивезенню та зберігання грунту власним автотранспортом (перелік згідно додатку №1) в порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно п.п. 2.1 п. 2 договору №22-04-2 від 03.08.2020 виконання робіт здійснюється виконавцем на підставі усних заявок, що подає замовник. Відповідно до п.п. 5.1 п. 5 договору №22-04-2 від 03.08.2020 договір є чинним до 31.12.2021.

Згідно з додатком №2 до договору №22-04-2 від 03.08.2020 вказано вартість наданих послуг із зазначенням техніки, до переліку якої також входить вантажний автомобіль «Skania» державний номерний знак НОМЕР_1 . Також до матеріалів заперечення третьої особи додано договір фінансового лізингу №89-02006 від 21.01.2019 між ТОВ "Сканія Кредіт Україна" та ПП "Євроімекс-Інвест", згідно з яким транспортний засіб є предметом лізингу, останній зобов"язаний сплачувати періодичні лізингові платежі, поряд з цим на даний час власником транспортного засобу є ТОВ "Сканія Кредіт Україна".

29 квітня 2021 року постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 виявлені та вилучені під час огляду місця події речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000959 від 14.08.2020, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження №0000959 від 14.08.2020 клопотання про накладення арешту на майно відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та подано у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим у поданому клопотання доведено існування обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення у виді накладення арешту на річковий гравій в кількості близько 10 м.куб може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, однак у задоволенні іншої частини вимог клопотання необхідно відмовити, оскільки накладення арешту на майно, яке перебуває у користуванні ПП «Євроімекс-Інвест», на умовах договору лізингу, буде непропорційним втручанням держави у здійснення права власності підприємством, заборона вільно користуватися та розпоряджатися вказаним майном буде становити надмірний тягар для підприємства у здійсненні подальшої господарської діяльності, в тому числі і сплаті лізингових платежів третьою особою, у користуванні якої перебуває майно, та яка використовує його для здійснення власної господарської діяльності. Слідчим у клопотанні та у судовому засіданні не доведено належними і допустимими обставин необхідності арешту майна з метою збереження речового доказу, можливого розміру шкоди чи наслідків арешту майна для інших осіб. Окрім того, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зупинення підприємницької діяльності третьої особи чи власника майна або суттєво позначиться на ній.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод", а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України","Гирлян проти Росії" від 09.10.2018).

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

Інші доводи і заперечення слідчого та представника третьої особи при розгляді даного клопотання не стосувалися кваліфікації злочину згідно з відомостями з ЄРДР за ч. 1 ст. 240 КК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення частково, слідчим доведено підстави для застосування арешту майна з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України в частині накладення арешту на річковий гравій в кількості близько 10 м.куб, в задоволенні іншої частини клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні за №0000959, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240, ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на вантаж: річковий гравій в кількості близько 10 м.куб.
У задоволенні решти частини клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12 травня 2021 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1