Справа №:755/7997/21
Провадження №: 1-кс/755/2295/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2021 р. м. Київ

Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001492, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, уповноваженим здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні, про арешт майна.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття учасників у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вислухавши пояснення слідчого, вивчивши зміст клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001492, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно 10.05.2021 через мережу Інтернет познайомилася із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовилися про зустріч з метою спільного відпочинку, до якої долучилась ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що раніше була знайома із ОСОБА_6 . В подальшому, 12.05.2021 приблизно о 21 год. 00 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зустрівшись із потерпілим ОСОБА_7 , направились до місця проживання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де разом вживали алкогольні напої.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21 год. 00 хв. 12 травня 2021 року, у ОСОБА_6 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 13.05.2021 приблизно о 04 год. 00 хв., ОСОБА_6 дочекалася сприятливих умов для вчинення злочину, а саме - поганого самопочуття та розгубленості потерпілого через вживання алкогольних напоїв, розподіливши між собою ролі, стали діяти за спільним умислом. ОСОБА_6 повідомила потерпілого, що йде за цигарками на двір та вийшла з приміщення квартири, а потерпілий перебував у кухонній кімнаті. Продовжуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 через деякий час повернулася до квартири потерпілого у супроводі двох невстановлених досудовим розслідуванням осіб чоловічої статі, які без наданої згоди власника квартири проникли до приміщення квартири та один з яких наблизився до ОСОБА_7 , нанісши йому декілька ударів в область обличчя та тулуба, подолавши цим самим волю до супротиву останнього.

Після цього невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі затягнула до іншої кімнати квартири потерпілого та завдала ще декілька ударів потерпілому в область голови і тулубу та, діставши з кишені потерпілого належний йому мобільний телефон марки «Айфон 10Р», за допомогою функції «Фейс-айді» розблокувала телефон шляхом піднесення його до обличчя потерпілого. Далі невстановлена особа, маючи доступ до мобільного телефону потерпілого, увійшовши в додаток «Монобанк», здійснила банківську транзакцію на суму 900 грн. невстановленій особі.

В подальшому ОСОБА_6 та дві невстановлені особи чоловічої статі, маючи загальний злочинний умисел, з корисливих спонукань, усунувши всі перешкоди для реалізації своєї мети, стали обстежувати всі приміщення квартири потерпілого з метою відшукання цінного майна та грошових коштів.

Завершуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи чоловічої статі, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , відкрито викрали майно потерпілого, а саме: мобільний телефон марки «Хуавей GR5 KII-L21) ІМЕІ1: НОМЕР_1 ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартістю 5000 грн.; мобільний телефон марки «Редмі Ноут 7», ІМЕІ1: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 вартістю 10000 грн.; шкіряну чорну сумку вартістю 500 грн., у якій знаходились: грошові кошти у сумі 1500 грн., посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Джилі М-грант» д.н.з. НОМЕР_5 , дві банківські картки «Приватбанк», банківська картка «Монобанк», банківська картка «А-банк», банківська картка «Укрсіббанк», ключ від автомобіля. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи чоловічої статі покинули місце злочину.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи чоловічої статі завдали матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 17 000 грн.

14 травня 2021 року ОСОБА_5 затримана в порядку п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Під час затримання ОСОБА_5 на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223, було проведено особистий обшук ОСОБА_5 , як затриманої особи, під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Honor у корпусі синьо-фіолетового кольору (Imei 1: НОМЕР_6 , imei: НОМЕР_7 ), з сім-картою НОМЕР_8 , який поміщено до спецпакету № KIV 2127879.

Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 14.05.2021 р. вказані вище речі були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а відтак, підпадають під визначений кримінальним процесуальним законодавством перелік майна, на яке може бути накладено арешт.

Накладення арешту на вказане майно забезпечить збереження речових доказів, унеможливить їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки вони містять відомості, які маються суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що майно, на арешті якого наполягає орган досудового розслідування, відповідає вимогам, визначеним ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки речі та предмети можуть слугувати доказом злочину, оскільки можуть зберегти на собі його сліди та містити інші відомості (інформацію), які можуть бути використанні з метою встановлення істини та проведення всебічного, повного розслідування кримінального провадження, а також можуть слугувати доказами у встановленні певних обставин під час здійснення досудового розслідування. Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Крім того, слід зазначити, що вилучене під час особистого обшуку майно співвідноситься із обставинами кримінального провадження, а тому є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вилученого під час проведення слідчих дій майна.

Водночас слідчий суддя враховує, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 208, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 14.05.2021 під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку ст. 208 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: мобільний телефон марки Honor у корпусі синьо-фіолетового кольору (Imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_9 ), з сім-картою НОМЕР_8 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8