ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/978/21 Справа № 190/1649/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року про відмову у задоволенні подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Олександрівка Мар`їнського району Донецької області, громадянина України, засудженого вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року в задоволенні подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд, оцінивши в сукупності відомості про особу засудженого, посилався на те, що засуджений ОСОБА_7 на даний момент не довів, що став на шлях виправлення, а тому не заслуговує на заміну йому не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді обмеження волі. На переконання суду, його позитивна поведінка протягом останнього року відбування покарання свідчить про те, що він лише стає на шлях виправлення та потребує додаткового нагляду в умовах ізоляції від суспільства.

В апеляційній скарзі засуджений просить змінити судове рішення. На переконання ОСОБА_7 , суд не надав належної оцінки тим обставинам, що він позитивно характеризується, працевлаштований, має заохочення та дотримується режиму відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який апеляційну скаргу підтримав, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Положеннями ст. 82 КК України передбачена можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у разі, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Стаття 6 КВК України визначає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
В той же час, дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Порядок вирішення таких питань регламентується ст. 539 КПК України.
З огляду на вказані вимоги, під час судового розгляду справ даної категорії, з`ясуванню підлягають, зокрема, ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.
Оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, при вирішення зазначеного питання слід звертати увагу на пояснення засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, а саме з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.
За змістом кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.
Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії.
Отже, законом визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.

З матеріалів клопотання вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначене йому вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 січня 2018 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України, та станом на день розгляду подання відбув 1/2 частини покарання.
Виходячи з наданих суду даних, за час перебування в установі виконання покарань м.Маріуполь Донецької області, з 22 травня 2018 року, ОСОБА_7 характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. При цьому, за час перебування в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», з 06 лютого 2019 року, засуджений стягнень також не мав, однак отримав три заохочення 01.10.2019, 01.04.2020 та 01.10.2020 у вигляді подяки за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці.
Окрім цього, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 характеризується позитивно, працевлаштований на виробництві установи, де проявляє ініціативу в роботі та ставиться до неї добре, підтримує рівні відносити із засудженими, дотримується правил установи.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про неможливість заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, адже матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що засуджений став на шлях виправлення.
Враховуючи особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, за який його засуджено, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на щлях виправлення.
Колегія суддів враховує думку адміністрації установи виконання покарання, яка подала до суду першої інстанції подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та її представник не заперечував проти його задоволення, надавши позитивну характеристику на засудженого та підтримавши дане подання в судовому засіданні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає слушними доводи засудженого та приходить до висновку, що ухвалу суду необхідно скасувати та постановити нову, якою подання установи задовольнити.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2021 року про відмову у задоволенні подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання Державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про заміну ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким задовольнити.
Замінити ОСОБА_7 невідбуту частину покарання за вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 січня 2018 року у виді позбавлення волі більш м`яким - у виді обмеження волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4