Справа № 395/427/15-к
Провадження № 1-кп/392/2/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2021 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000002 від 28.03.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Турія Новомиргородського району Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, директора Комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі", одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , несудимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачений в тому, що згідно до розпорядження Новомиргородського міського голови № 139 від 25.05.2011 року ОСОБА_4 був призначений на посаду директора Комунального підприємства "Новомиргородські муніципальні інженерні мережі".
Відповідно до вимог посадової інструкції на обвинуваченого як керівника підприємства був покладений обов`язок безпосередньо і через адміністрацію підприємства здійснювати поточне управляння (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством комунального майна, а також здійснювати поточне (оперативне) тимчасове керівництво підприємством, організовувати його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечення водопостачання і водовідведення міста Новомиргорода, тобто ОСОБА_4 був службовою особою, яка постійно виконувала організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.
В обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 , як службова особа, яка наділена організаційно-розпорядчими та адмінстративно-господарськими функціями та відповідно до Статуту Комунального підприємства " Новомиргородські муніципальні інженерні мережі", мав право розпорядження коштами підприємства, накладати на працівників стягнення відповідно до законодавства, не допускати збитковості підприємства та виникнення податкового боргу, забезпечувати виконання законів України.
Обвинувачений ОСОБА_4 умисно, протиправно, діючи систематично, всупереч вимог ч. 2 ст. 18 Закону України" Про державну статистику", з метою укриття від правоохоронних органів та органів державного контролю факту наявності на підприємстві заборгованості по виплаті заробітної плати перед працівниками, з мотивів ухилення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 175 КК України, вніс до офіційних документів - статистичних звітів форми № - ПВ (місячних) № "Звіт з праці" за січень листопад 2013 року ( на 01.12.2013 року), січень-грудень 2013 року (на 01.04.2014 року), січень-січень 2014 року (на 01.02.2014 року), січень лютий 2014 року(на 01.03.2014 року) завідомо неправдиві відомості про відсутність на підприємстві заборгованості перед працівниками із заробітної плати.
Вказані статистичні звіти підписано обвинуваченим, як директором підприємства і подано до відділу статистики у Новомиргородському районі.
З урахуванням даних у зазначених звітах на загальнорайонному рівні безпідставно укрито факт наявності сталої заборгованості по заробітній платі, як наслідок, допущено систематичне викривлення звітних відомостей з праці, а також приховано факти порушення конституційних прав найманих працівників на оплату праці.
Водночас, упродовж періодів, відображених у перерахованих звітах, на підприємстві існувала стала заборгованість із заробітної плати перед працівниками, зокрема станом на 01.12.2013 295030,66 грн., на 01.01.2014 року - 216768,28 грн,на 01.02.2014 року 235832,20 грн, на 01.03.2014 року - 317927,63 грн.
Зазначені дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції закону, яка діяла на час скоєння кримінального правопорушення) як вчинення службового підроблення, а саме внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор висловив думку про можливість закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цих Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно до пункту 1 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Санкція частини 1 статті 366 КК України (в редакції закону, яка діяла на момент скоєння кримінального правопорушення) передбачала покарання у виді штрафу до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до 3 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Крім того, умовою звільнення від кримінальної відповідальності є не вчинення протягом цих строків нового злочину певного степеня тяжкості та не ухилення особи від слідства та суду.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, , передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, відноситься до кримінальних проступків, тобто строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, становить три роки.
Як вбачається з обвинувального акта кримінальне правопорушення вчинено в період з 1 січня 2013 року до 1 березня 2014 року, тобто строки давності закінчилися 1 березня 2017 року.
Згідно ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.
Судом встановлено, що від дня скоєння кримінального правопорушення і до теперішнього часу обвинувачений нових злочинів не вчинив, від досудового розслідування і суду не ухилявся, тому підстав для зупинення або переривання перебігу строків давності не має.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст. 284 КПК України).
Також, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і обов`язковою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд установив наявність усіх передбачених законом обставин, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 погодився на закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, для задоволення клопотання обвинуваченого є законні підстави.
Керуючись статтями 285, 286 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого задовольнити.
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 366 КК України, на підставі частини 1 статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя