ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/2191/21
Номер провадження 11-cc/819/345/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0001398 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 червня 2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання ст. слідчого СВ Каховського РВП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 28 липня 2021 року, включно. Визначено відносно підозрюваного заставу в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 135 000,00 грн.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 червня 2021 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, або у випадку залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити заставу у розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, змінити час дії запобіжного заходу з урахуванням часу фактичного затримання підозрюваного.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що безпосередніх доказів причетності підозрюваного до інкримінованих злочинів стороною обвинувачення не надано.

Висновки слідчого судді про наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються необґрунтованими, суперечать вимогам кримінального процесуального законодавства та практики ЄСПЛ.

Підозрюваний має постійне місце проживання, де мешкає разом з дружиною та неповнолітньою дитиною, являється інвалідом, в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Вважає, що підстави для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відсутні.

Визначена відносно підозрюваного застава в розмірі 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в сумі 1 135 000,00 грн необґрунтовано завищена, оскільки до матеріалів клопотання не долучено документів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_8 чи членів його сім`ї дороговартісного майна чи наявність на момент розгляду клопотання слідчого на рахунках підозрюваного коштів, а той факт, що на рахунках останнього раніше були кошти у значній сумі не вказує про їх наявність на даний час та можливість внесення застави у такому значному розмірі.

В клопотанні слідчого не наведено достатніх доводів, які б підтверджували, що у даному випадку підозрюваний чи його родичі мають можливість внести заставу, та що менший розмір застави не забезпечить виконання ОСОБА_8 покладених обов`язків.

Вважає, що достатнім є визначення мінімального розміру застави, встановленого п.5 ч.2 ст.182 КПК України.

Крім того, фактичне затримання ОСОБА_8 відбулося не о 23.52 год 30 травня 2021 року, як вказано в протоколі затримання та ухвалі слідчого судді, а о 15.00 год безпосередньо перед початком обшуку за місцем проживання затриманого, оскільки саме з даного часу ОСОБА_8 мав залишатися біля працівників поліції, приймати участь у слідчій дії, не маючи можливості вільного пересування, зауваження про даний факт наявні в протоколі затримання.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України, за що законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, не працевлаштований, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, проживає за межами Херсонської області, є інвалідом ІІІ групи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 30 травня 2021 року о 23.52 год ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.122-125).

31 травня 2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України (а.п.165-170).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в матеріалах оперативних закупок, проведених 11.03.2021 року, 12.05.2021 року, 20.05.2021 року, протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , інформацією вилученою з ПрАТ «ВФ України» по мобільним телефонам, протоколами проведеної НС(Р)Д від 31.05.2021 року, 05.04.2021 року (а.п.51-53, 92-121), протоколі обшуку, проведеного 30.05.2021 року за місцем проживання ОСОБА_8 (а.п.150-158), іншими матеріалами провадження.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, який офіційно непрацевлаштований, законного джерела доходу не має, являється інвалідом ІІІ групи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2006 року народження.

Крім того, слідчим суддею вірно враховано, що підозрюваний зареєстрований та фактично проживає поза межами розташування органу досудового розслідування, а саме у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, факт того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних речовин, які вчинялися протягом тривалого проміжку часу за попередньою змовою групою осіб з метою отримання прибутку, зареєстрований та фактично проживає на території Дніпропетровської області, відсутність факторів, які стримували б підозрюваного від ухилення від органів досудового розслідування та суду, негативну репутацію ОСОБА_8 та стійку злочинну спрямованість дій останнього, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити злочинну діяльність, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, як про те вказує апелянт.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, де мешкає разом з дружиною та неповнолітньою дитиною, являється інвалідом, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, то дані відомості про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про, те що стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Твердження апелянта про те, що фактичне затримання ОСОБА_8 відбулося не о 23.52 год 30 травня 2021 року, як вказано в протоколі затримання та ухвалі слідчого судді, а о 15.00 год безпосередньо перед початком обшуку за місцем проживання затриманого, оскільки саме з даного часу ОСОБА_8 мав залишатися біля працівників поліції, приймати участь у слідчій дії, не маючи можливості вільного пересування позбавлені правових підстав з огляду на те, що згідно приписів п.2 ч.3 ст.236 КПК України слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність. Враховуючи наявність обґрунтованих підстав після проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , останній був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Таким чином, при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , дані про його особу, сімейний стан, матеріальне становище підозрюваного, який непрацевлаштований, законного джерела доходів не має, проте відповідно до виписки з АТ «Банк Форвард» по особовим рахункам з 10.09.2020 року по 12.03.2021 року мав загальний обсяг грошових операцій на суму 2 132 568, 28 грн, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і прийняв обґрунтоване рішення про те, що застава має бути визначена в розмірі, що перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 135 000,00 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірно великим для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, підстави для зменшення розміру застави, на думку колегії суддів відсутні.

Посилання апеляційної скарги захисника про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 червня 2021 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3