Ухвала

Іменем України

9 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 757/40120/21-к
провадження № 51-3794впс21

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 757/40120/21-к) щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 368-3; ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі ? КК), яке перебуває на розгляді в Печерському районному суді м. Києва, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Суть питання та встановлені судом обставини

До Верховного Суду надійшло вищезазначене клопотання захисника, яке мотивовано тим, що обидва злочини є нетяжкими, місце вчинення злочину, передбаченого

ч. 3 ст. 368-3 КК, є м. Львів, однак точної адреси не встановлено, а за ч. 1 ст. 366 КК, яке є останнім за часом місцем вчинення кримінального правопорушення, пред`явленого обвинуваченому, є АДРЕСА_1 ), а тому справу необхідно передати на розгляд до Франківського районного суду м. Львова.

Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Заперечень та заяв про відкладення розгляду клопотання від учасників судового провадження, які не прибули в судове засідання, не надійшло.

Мотиви Суду

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, ? суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

Однак у клопотанні захисника не наведено обґрунтованих доводів, з яких вбачається неможливість забезпечення виконання завдань цього провадження указаним місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 291 КПКфактичні обставини кримінального правопорушення у обвинувальному акті викладаються так як це вважає за необхідне прокурор.

До того ж твердження захисника з посиланням на положення ст. 12 КК про однаковий ступінь тяжкості двох інкримінованих обвинуваченому епізодів злочинів є хибними. Так, під час кваліфікації злочинів відповідно до ст. 12 КК беруться до уваги найсуворіший вид і максимальний розмір покарання, передбачені саме санкціями кримінально-правових норм Особливої частини КК.

Відповідно до ст. 12 КК залежно від ступеня тяжкості кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні правопорушення нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 368-3;

ч. 1 ст. 366 КК, відносяться до нетяжких злочинів.

В той же час, Верховний Суд вважає, що оскільки в ст. 12 КК наведено загальну класифікацію кримінальних правопорушень, за ступенем їх тяжкості, при вирішенні питання про більш тяжке правопорушення, у аспекті положень ст. 32 КПК, необхідно виходити не лише з цієї класифікації, але і враховувати вид та розмір покарання, визначеного санкцією норми інкримінованої обвинуваченому статті.

Такий підхід колегії суддів узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в ухвалах колегій суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 січня 2020 року (справа № 752/19584/19, провадження № 51-102впс20) та від 3 серпня 2020 року (справа № 686/17759/20, провадження № 51-3366впс20).

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368-3 КК, як і кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 цього Кодексу, хоча і належить за загальною класифікацією до нетяжких злочинів, однак порівняно з останнім є більш тяжким, оскільки відносно-визначеною санкцією цієї кримінально-правової норми передбачені основне покарання у виді позбавлення волі, тоді як санкція ч. 1 ст. 366 КК не передбачає такого.

У зв`язку з викладеним, ч. 3 ст. 368-3 КК відноситься до більш тяжкого злочину, оскільки передбачає більш тяжке покарання, а оскільки конкретне місце вчинення даного правопорушення, відповідно до обвинувального акта, не встановлено, тому кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, а саме Печерським районним судом м. Києва.

У зв`язку з цим підстави для передачі справи на розгляд до Франківського районного суду м. Львова відсутні, тому клопотання слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ? адвоката ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа № 757/40120/21-к) щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 368-3; ч. 1 ст. 366 КК, яке перебуває на розгляді в Печерському районному суді м. Києва, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3