Справа № 947/6227/21
Провадження № 1-кс/947/5898/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000570 від 21.10.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2021 року, на майно, вилучене 25.02.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, на паспорт для виїзду за кордон громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що арешт на вказане майно був накладений безпідставно, майно не є доказами у кримінальному провадженню, ОСОБА_4 не є підозрюваним, обвинуваченим чи засудженим у кримінальному провадженні.

Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду клопотання були повідомлені.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2021 року, було накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відповідністю майна категорії речових доказів.

Слідчий суддя враховує, що кінцеве рішення в рамках кримінального провадження на даний час ще не прийняте, досудове розслідування кримінального провадження триває. Разом з тим, майно, з клопотанням про скасування арешту з якого заявник звертається з клопотанням, було вилучене 25.02.2021 року, відповідно до протоколу обшуку, тому у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення необхідних слідчих дій з майном.

Крім того, в рамках кримінального провадження ОСОБА_4 про підозру не повідомлено, останній має невизначений процесуальних статус в рамках кримінального провадження.

Слідчий суддя також зазначає, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів, які б обґрунтовували необхідність в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час накладений арешт майна продовжує відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано продовжує обмежувати право власності ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, в цілях не порушення гарантованого права власності особи, враховуючи, що на даний час відпала потреба у накладенні арешту на майно, що було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя приходить до переконання, що арешт підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000570 від 21.10.2020 року задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду від 16.03.2021 року, на майно, що було вилучене у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- паспорт для виїзду за кордон громадянина України на ім`я ОСОБА_4 ..

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1