Справа № 455/531/21
Провадження № 1-кс/455/144/2021
У Х В А Л А
23 квітня 2021 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання виконуючого обов`язки начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000085 від 22.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:
22.04.2021 року виконуючий обов`язки начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що 21.04.2021 року, близько 20:40 години, працівники державної прикордонної служби спільно із працівниками служби охорони лісу «Аркон» виявили у лісовому масиві, розташованому поблизу с. Соснівка Самбірського району, а саме: в урочищі «Бистра» кварталу №10 обходу №9 Спаського лісництва Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», територія якого відноситься до природно-заповідного фонду «Верхнє-дністровські Бескиди», факт вчинення незаконної порубки одного дерева породи «ялиця» громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем с. Соснівка Самбірського району, який своїми протиправними діями заподіяв матеріальну шкоду довкіллю на суму 10290,00 гривень.

21.04.2021 року після закінчення проведення огляду місця події, безпосередньо на місці вчинення незаконної порубки лісу у ОСОБА_4 було вилучено знаряддя вчинення злочину, а саме: його бензопилу в корпусі червоного кольору без назви виробника і сокиру, які належним чином опечатано, а також вилучено незаконно заготовлену ним лісопродукцію у вигляді одного хлиста (суцільного стовбура дерева нерозряжованого на окремі колоди) породи «ялиця», яке безпосередньо на місці вчинення незаконної порубки передано на відповідальне зберігання ліснику обходу № 9 Спаського лісництва Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» - ОСОБА_5 , про що останнім власноручно написано відповідну розписку.

Згідно акту огляду місця вчинення порушення лісового законодавства, загальний об`єм лісопродукції у вигляді одного хлиста від незаконно зрізаного дерева породи «ялиця» з діаметром пня 76х69 см становить 4,08 метрів кубічних, а розмір матеріальної шкоди, заподіяної довкіллю, внаслідок вчинення незаконної порубки вказаного дерева, становить 10290,00 гривень.

Після закінчення огляду місця події ОСОБА_4 власноручно написав заяву про добровільну видачу ним його вище описаної бензопили та сокири, які були використані ним в якості знаряддя вчинення злочину та зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Оскільки вилучена лісопродукція є предметом здобутим злочинним шляхом, без відповідних контрольних клейм та бирок, які б свідчили про законність її походження, а вище описані бензопила та сокира, були використані ОСОБА_4 в якості знаряддя вчинення даного злочину, тому вказана лісопродукція, бензопила і сокира визнані речовими доказами. А тому, необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів у незмінному стані, шляхом накладення на них арешту.

В органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що зберігання вище вказаної незаконно здобутої лісопродукції, а також знарядь вчинення даного злочину бензопили та сокири, які в рамках даного кримінального провадження є речовими доказами, по місцю проживання ОСОБА_4 , загрожує їхньому пошкодженню, переробці (зокрема лісопродукції), зміні природного стану або відчуженню або знищенню.

З метою недопущення втрати вище зазначених речових доказів, просить постановити ухвалу про накладення арешту на лісопродукцію у вигляді одного хлиста (суцільного стовбура дерева нерозкряжованого на окремі колоди) породи «ялиця» загальним об`ємом 4,08 метрів кубічних, який вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та котрий (стовбур дерева) знаходиться в лісовому масиві в урочищі «Бистра» кварталу №10 обходу №9 Спаського лісництва Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство», що в с. Соснівка Самбірського району Львівської області і який (стовбур дерева) передано на відповідальне зберігання ліснику обходу №9 Спаського лісництва Державного підприємства «Старосамбірське лісомисливське господарство» - ОСОБА_5 , а також про накладення арешту на бензопилу в корпусі червоного кольору без назви виробника в зборі з шиною та ланцом і сокиру, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 та які (бензопила і сокира) передані на відповідальне зберігання в камеру зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області, яка розташована за адресою: м, Старий Самбір, вул. Л. Галицького, №41, і які (лісопродукція, бензопила і сокира) в рамках даного кримінального провадження визнані речовими доказами, оскільки вказана лісопродукція була здобута злочинним шляхом і містить на собі сліди вчинення злочину, а зазначені бензопила і сокира були використані ОСОБА_4 в якості знарядь вчинення злочину, шляхом заборони ОСОБА_4 та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаною лісопродукцією, бензопилою і сокирою. Клопотання про арешт майна розглядати без участі прокурора та без застосування технічних засобів фіксації інформації.

Правова кваліфікація ч.3 ст.246 КК України.

Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в клопотанні прокурор просить розглядати клопотання без його участі та без фіксації технічними засобами.

У відповідності до положень ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття вищевказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, ознайомившись із документами долученими до клопотання, дослідивши їх, встановив, що СВ Старосамбірського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 22.04.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою законом від 17.07.97 №475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.), передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб - це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Вирішуючи питання доцільності заборони або обмеження розпоряджатися або користуватися майном, визначеним у клопотанні прокурором, слідчий суддя виходить з обставин провадження, а також необхідності втручання в права та інтереси власника та володільця майна.

На переконання слідчого судді, заборона відчуження, користування та розпорядження майном виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

Як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, а саме: витягу з ЄРДР №0000085 від 22.04.2021 року, протоколом огляду місця події від 21.04.2021 року, заявою ОСОБА_4 , протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , копією квитанції №1126 від 22.04.2021 року, постановою про визнання речовим доказом від 22.04.2021 року, враховуючи те, що один хлист породи «ялиця», бензопила в корпусі червоного кольору без назви в зборі з шиною та ланцом, а також сокира є речовими доказами, з метою забезпечення збереження речових доказів до завершення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, на переконання слідчого судді виправдає в цьому випадку ступінь втручання у право власності особи. Передача бензопили та сокири на зберігання власнику майна з можливістю їх експлуатації може призвести до вищевказаних перерахованих чинників як усіх в сукупності так і одного з них зокрема.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання виконуючого обов`язки начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на:

один хлист (суцільного стовбура дерева нерозкряжованого на окремі колоди) породи «ялиця», загальним об`ємом 4,08 метрів кубічних, який вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ;

бензопилу в корпусі червоного кольору без назви виробника в зборі з шиною та ланцом та сокиру, власником яких є громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 шляхом заборони права власника та користувача на їх відчуження, розпорядження та користування.

Звернути увагу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням та/або особи, на зберігання якій передано майно, на необхідність забезпечення належних умов зберігання речового доказу.

Роз`яснити, що згідно ч.4 ст. 100 КПК України у разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Виконання ухвали покласти на виконуючого обов`язки начальника Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ..

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1