№ 207/1102/21
№ 1-кс/207/316/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання старшого слідчого відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється у тому, що маючи не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, під час іспитового строку, необхідних висновків для себе не зробила та вчинила нове корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

13 квітня 2021 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_6 , перебувала поблизу центрального входу до залізничного вокзалу, що розташований по АДРЕСА_1 , де в ході спілкування з ОСОБА_7 попросила у останнього мобільний телефон щоб зателефонувати. Після чого, ОСОБА_7 дістав свій мобільний телефон «Samsung Galaxy A-305FN/DS», надав можливість ОСОБА_6 зателефонувати з власних рук та після завершення телефонної розмови поклав телефон у свій внутрішній лівий карман розстібнутої куртки.

В цей час у ОСОБА_6 раптово виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, що належить ОСОБА_7

13 квітня 2021 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), ОСОБА_6 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 відволікся та не спостерігав за її діями, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, реалізовуючи свій прямий умисел, діючи умисно, таємно викрала з внутрішнього лівого карману куртки останнього мобільний телефон «Samsung Galaxy A-305FN/DS», чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-21/13373ТВ від 23.04.2021 становить 2847 гривень 67 копійок.

Після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

27.04.2021 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_5 , суд вважає що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки стороною обвинувачення у своєму клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що цілком підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме показаннями потерпілого та свідків, протоколами огляду, а також доведено існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків. Зазначений факт на думку суду, підтверджений матеріалами справи, оскільки ОСОБА_6 стійких соціальних зв`язків не має, постійного місця проживання та роботи не має, тобто не має постійного джерела прибутку, вчинила нетяжкий злочин, раніше неодноразово судима: 22 липня 2015 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України 2001 року до штрафу в розмірі 850 гривень; 17 березня 2016 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, 69, 71 КК України 2001 року до 2 років позбавлення волі; 04 січня 2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, 69, 71 КК України 2001 року до 2 років 3 місяців позбавлення волі; 05 лютого 2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 70 КК України 2001 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 04 жовтня 2019 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, 70 КК України 2001 року до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Окрім цього 22 квітня 2021 року ОСОБА_6 засуджено Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 198, 71 КК України 2001 року до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ч. 2 ст. 183 КПК України зазначає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Під час досудового слідства встановлено, що знайшло підтвердження у судовому засіданні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом оцінено репутацію підозрюваної, а саме остання не працює, не має постійного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який кримінальним кодексом України встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, раніше неодноразово судима, продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення, вчинила декілька правопорушень перебуваючи на іпитовому стьроку, може незаконно впливати на свідків та потерпілого, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтись за викликом слідчого, що може призвести до затягування досудового слідства та неможливості його проведення в розумні строки та своєчасного розгляду справи у суді.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість вчиненого кримінального правопорушення як самостійну підставу утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими підставами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту (справа «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001).

Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, підозрюваного необхідно звільнити з-під варти, якщо він зможе забезпечити достатні гарантії явки до суду (органу досудового розслідування), в тому числі, через внесення застави.

Враховуючи дані про особу підозрюваної, тяжкість скоєного злочину та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом; вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.3 або 4 ст.183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ст.209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через покорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого відділення поліції № 2 Кам`янського РУП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська, громадянки України, підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , встановити 60 днів, по 26 червня 2021 року включно.

Розмір застави визначити в межах 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 11350 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора або суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування з свідками.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчої судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваній ОСОБА_6 під розпис.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1