Справа № 467/277/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого відносно ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0001125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 268, ч.3 ст. 368 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 268, ч.3 ст. 368 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

На розгляді Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, обраного ОСОБА_6 , на 60 діб та продовження строку дії покладених на нього процесуальних обов`язків із числа передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Своє звернення умотивував тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 268 КК України, у той час, як ризики, із числа визначених ч.1 ст. 177 КПК України на цей час не зменшились і не відпали.

Зокрема, прокурор вважає, що обвинувачений може переховуватись від суду, будучи обізнаним із мірою покарання, що загрожує йому у разі доведеності обвинувачення; може знищити, сховати чи спотворити речі чи то документи, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та у будь - який інший спосіб перешкодити встановленню істини у справі.

Паралельно прокурор вказав на недієвості більш м`яких запобіжних заходів з огляду на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та фактичні обставини справи.

Позиція учасників провадження

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні просили у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що визначений законом сукупний строк застосування цього виду запобіжного закінчився.

Мотиви, із яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із даного питання

У свою чергу суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані йому докази та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення порушеного перед ним питання, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зробив наступні висновки та виходив із такого.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

За змістом ч.2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Та як убачається із клопотання, у цьому випадку необхідність продовження строку дії запобіжного заходу прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні корупційного тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку із чим останній, будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Із матеріалів справи встановлено, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 січня 2021 року відносно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням ряду обов`язків, як то, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора і суду; прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатись із смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи; утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

При цьому, було установлено, що такий вид запобіжного заходу повністю відповідає меті його застосування, забезпечить виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та убезпечить від настання ризиків, передбачених п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, при застосуванні цього виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 було об`єктивно установлено дійсні ризики згідно кримінального процесуального закону, які на цей час залишаються актуальними.

Тож, суд вважає дійсними ризики, установлені п.п. 1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони, зокрема, вагомість наявних доказів щодо обставин, які досліджувались судом у контексті порушеного перед ним питання, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців, репутація і майновий стан, відсутність судимостей, дотримання умов застосування запобіжного заходу, вказують на те, що обставини передбачені п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального закону України свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, суд сприймає як такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації підстав для продовження строку дії запобіжного заходу, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії) і вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

А тому будь-яких інших обставин, які б свідчили, що саме цей захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом на даному етапі встановлено не було.

З огляду на таке, суд робить висновок, що обставини, визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними, так як було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч.1 ст. 194 того ж Кодексу, з урахуванням і відомостей, із числа передбачених п.п. 1-12 ч.1 ст. 178 указаного Кодексу.

Разом із цим, клопотання підлягає до часткового задоволення.

Зокрема, згідно положень ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, аналізуючи норму ч.6 ст. 181 КПК України у її системному зв`язку із нормою ч.2 ст. 331 того ж Кодексу, слід зробити висновок, що загалом запобіжний захід у виді домашнього арешту, ураховуючи стадії кримінального провадження, не може тривати більш ніж 6 місяців.

З огляду на те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту було застосовано до ОСОБА_6 29 січня 2021 року, то його дію слід продовжити з межах, визначених ч.6 ст. 181 КПК України, а саме: до 29 липня 2021 року включно.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 193, 194, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися з смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області без дозволу прокурора або суду; 2) повідомляти прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або роботи; 3) утриматися від спілкування з обвинуваченими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , свідками, спеціалістами, експертами у цьому кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій в рамках цього кримінального провадження; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну на строк до 29 липня 2021 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 для здійснення контролю за його поведінкою.

Будь-які твердження чи заяви обвиунваченого, зроблені під час розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, не можуть бути використані для доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення або у вчиненні будь-якого іншого правопорушення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, уповноваженого підтримувати державне обвинувачення в суді в рамках цього кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на неї до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1