КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2021 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2021 задоволено клопотання прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 та накладено арешт на вилучений під час огляду місця події 14.12.2020, а саме на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якій міститься невідома речовина хімічного походження, який належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, та зобов`язати відповідну службову особу, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003695 повернути власнику або іншій уповноваженій ним особі вищевказане майно.
Порушуючи питання про поновлення строку апеляційного оскарження захисник зазначав, що оскаржувана ухвала постановлена без виклику та участі власників майна або їх представника, а зі змістом оскаржуваної ухвали захисник ознайомився 03.02.2021 в Єдиному реєстрі судових рішень.
У апеляційній скарзі захисник вказував на те, що ані прокурором в клопотанні, ані слідчим суддею в ухвалі не зазначені ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, які дають правові підстави вважати вилучений транспортний засіб із цистерною речовими доказами у кримінальному провадженні № 0003695.
Вказівка прокурора у клопотанні на те, що вилучений автомобіль із цистерною є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не відповідає дійсності і обставинам, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчим суддею не наведено в ухвалі доводів на обґрунтування наявних ризиків, як підстави для втручання у право власності, його позбавлення або обмеження.
Апелянт зазначав, що у кримінальному провадженні № 0003695 відсутні потерпілі, матеріальні або інші збитки.
Крім того, захисник посилався на порушення прокурором вимог ч. 5 ст. 171 КПК України при зверненні з клопотанням, оскільки майно вилучене під час огляду місця події 14.12.2020, тоді як клопотання про арешт майна надійшло до слідчого судді 16.12.2020.
Прокурор, власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавали.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який не заперечував проти апеляційного розгляду у відсутності прокурора та власників майна, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності вказаних осіб.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто у відсутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та їх захисника ОСОБА_5 , дані про направлення їм копії ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено у апеляційній скарзі, зі змістом оскаржуваної ухвали захисник ознайомився 03.02.2021 в Єдиному реєстрі судових рішень, тоді як подано апеляційну скаргу 04.02.2021, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0003695, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що до Білоцерківського ВП надійшов рапорт оперуповноваженого Білоцерківського ВП про те, що в ході розгляду матеріалів єо № 41322 від 02.12.2020 було оглянуто територію взлітної смуги в мікрорайоні Гайок в м. Біла Церква Київської області, де спільно з працівниками ГУДСНС було виявлено велику кількість ємностей різного об`єму, які заповнені невідомими речовинами з хімічним складом. У зв`язку із викладеним дана речовина може зберігатись із порушенням спеціальних правил і може викликати забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, та створити небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
В подальшому, в ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи з середини 2020 року, всупереч установленому законом порядку, в межах території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, Київської області вчинили дії, направлені на завезення на земельну ділянку відходів матеріалів, які можуть бути шкідливими і створюють небезпеку для довкілля, життя та здоров`я людей. Також, останні забруднюють, засмічують та псують землі іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я та довкілля внаслідок порушення спеціальних правил.
Згідно даних протоколу огляду місця події від 14.12.2020, в період часу з 18 год. 56 хв. по 19 год. 40 хв. проведено огляд земельної ділянки, яка розташована за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 218, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою старшого слідчого СВ Білоцеківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 від 14.12.2020 автомобіль «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0003695.
15.12.2020 старший слідчий СВ ВП № 2 Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_10 , за погодження з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотання, в якому просив накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 218, автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якій міститься невідома речовина хімічного походження, який зареєстрований за ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися.
Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2020 вищевказане клопотання повернуто прокурору Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області, із встановленням строку в сімдесят дві години для виконання вимог, передбачених ст. 171 КПК України, для клопотання про арешт майна.

23.12.2020 прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8 повторно звернулася до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 218, автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якій міститься невідома речовина хімічного походження, який зареєстрований за ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , із забороною відчужувати, розпоряджатися та користуватися.
Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2021 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вилучений під час огляду місця події 14.12.2020, а саме на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , транспортний засіб марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якій міститься невідома речовина хімічного походження, який належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися.
Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності збереження майна як речового доказу.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме на вилучений під час огляду місця події 14.12.2020, а саме на території земельної ділянки за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 218, транспортний засіб марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 , в якій міститься невідома речовина хімічного походження, який належить на праві власності ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися, з тих підстав, що вказане майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом у межах кримінального провадження № 0003695 від 03.12.2020, та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказаний в оскаржуваній ухвалі транспортний засіб із цистерною, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, знищене чи відчужене.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що прокурором в клопотанні та слідчим суддею в ухвалі не зазначені ознаки речових доказів відповідно до ст. 98 КПК України, які дають правові підстави вважати, що вилучений транспортний засіб із цистерною є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, є безпідставними, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, дають підстави для обґрунтованого припущення, що зазначений транспортний засіб із цистерною може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під кримінального провадження, а отже вони відповідають ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Твердження апелянта про те, що слідчим суддею не наведено в ухвалі доводів на обґрунтування наявних ризиків, як підстави для втручання у право власності, його позбавлення або обмеження, спростовуються змістом оскаржуваного судового рішення.
Доводи апеляційної скарги про те, що у даному кримінальному провадженні відсутні потерпілі, матеріальні або інші збитки, у даному випадку не впливає на правильність висновків слідчого судді.
Посилання захисника на порушення прокурором при зверненні з клопотанням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, є безпідставним.
Так, згідно абзацу першого ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Як убачається з протоколу огляду місця події (а.с.а.с. 6-7), автомобіль марки «МАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , із цистерною, державний номерний знак НОМЕР_2 , вилучено 14.12.2020, а відповідно до наявного в матеріалах судового провадження конверту (а.с. 24) клопотання подано до відділення поштового зв`язку 15.12.2020, тобто в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2021 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3