Справа № 309/712/20
Провадження № 1-кп/309/396/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хуст Закарпатської області, громадянина України, неодруженого, який має неповну середню освіту, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 29 вересня 2019 року, близько 8 години 00 хвилин, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , штовхнувши руками вхідні двері будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_7 , проникли в середину будинку, звідки таємно викрали гроші в сумі 2000грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 29 вересня 2019 року, близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , повторно, знайшовши на електролічильнику ключ від вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 , відкрили вказаним ключем вхідні двері та проникли в середину будинку, звідки таємно викрали: гроші в сумі 300грн.; 60 Євро, що в еквіваленті до гривні станом на 29.09.2019 становить 1587грн.; 21 долар США, що в еквіваленті до гривні станом на 29.09.2019 становить 507грн.78коп.; золоте кільце з вкладеним каменем білого кольору, вагою 3,5гр, вартістю 2390грн.50коп.; золоте кільце, вагою 2гр, вартістю 1366грн.; золотий хрестик із розп`яттям, вагою 1гр, вартістю 683грн.; біжутерію, в набор якої входить: завушниці з кільцем і браслетом сірого кольору, вартістю 120грн.; біжутерію, в набор якої входить: завушниці з кільцем та браслетом золотистого кольору, вартістю 120грн.; біжутерію, в набор якої входить: ланцюжок із медальйоном, кільце із сережками сірого кольору, вартістю 100грн.; мобільний телефон марки «Redmi Note 5», вартістю 2600грн.; мобільний телефон марки LG-K420n, вартістю 985грн.; мобільний телефон марки Nokia 4.2 ТА-1157 DS 3/32 вартістю 2799грн., та портативний акумуляторний пристрій «Power bank» марки «Nomi», вартістю 207грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 13765грн.28коп..

Потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , від імені та в інтересах яких діяв адвокат ОСОБА_9 , був заявлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями: ОСОБА_7 - на загальну суму 12000грн. /матеріальна шкода 2000грн.; моральна шкода 10000грн./; ОСОБА_8 - на загальну суму 23765грн.28коп. /матеріальна шкода 13765грн.28коп.; моральна шкода 10000грн./.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченних ст.185 ч.3 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та підтвердив суду обґрунтованість обвинувачення. Цивільний позов визнав частково: спричинену матеріальну шкоду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнав повністю, спричинену моральну шкоду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнав частково в загальному розмірі 2000грн..

В судове засідання потерпіла ОСОБА_7 не з`явилася, надавши до суду заяву /арк.спр.127/, в якій просила розглянути справу у її відсутність; заявлений цивільний позов підтримала та просила його задовольнити; просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, визначений судом.

В судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася, надавши до суду заяву /арк.спр.128/, в якій просила розглянути справу у її відсутність; заявлений цивільний позов підтримала та просила його задовольнити; просила призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, визначений судом.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Зібрані по кримінальному провадженню докази, достовірність та істинність яких ОСОБА_4 не оскаржує, у їх сукупності дають підставу суду зробити висновок, що його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до вимог ст.50,65 КК України: особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним /відповідним/ характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися судом до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує:

-ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України є тяжкими злочинами;

-дані про особу винного, який раніше не судимий /арк.спр.164/; ніде не працює; не має постійної реєстрації місця свого проживання, оскільки не має ні свідоцтва про народження, ні паспорту; за місцем свого проживання характеризується задовільно /арк.спр.163/;

-те, що він вину повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся;

-позицію потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які просили призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк;

-наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України суд приймає до відома досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складену провідним інспектором Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_10 , згідно висновку якої: беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення громадянина ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб /арк.спр.133-135/.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання своєї вини та щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд визнає: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги всі вказані обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги думки усіх учасників судового розгляду, наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, повне визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття, враховуючи думки потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які просили призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, а також, приймаючи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані про його особу, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність у нього документів та постійної реєстрації місця проживання, а також те, що під час досудового розслідування він знаходився у розшуку, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а тому йому слід обрати покарання, пов`язане з позбавленням волі. Таке покарання, за глибоким переконанням суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде відповідати цілям покарання.

Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 15765грн.28коп.: ОСОБА_7 2000грн., ОСОБА_8 13765грн.28коп., - підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 позов в цій частині визнав повністю та суму позову не оспорював.

Крім того, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно роз`яснень, викладених у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди": відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 було завдано моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, яких вони зазнали у зв`язку із втратою належного їм майна. Але, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у розмірі по 1000грн. кожній.

У кримінальному провадженні відомості про процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.368,370,373-375 КПК України, суд

З А С УД И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення /злочину/, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 11 березня 2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями, - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь:

- ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 2000грн.; моральну шкоду у розмірі 1000грн.;

- ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 13765грн.28коп.; моральну шкоду у розмірі 1000грн..

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського Апеляційного суду через Хустський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1