Провадження № 1-кс/205/827/21
УХВАЛА

04 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову в встановленні місцезнаходження ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:

31.05.2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , в якій він просив скасувати постанову про відмову в задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 про встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 ; зобов`язати слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 в строк передбачений ст. 220 КПК України, з дня отримання даної ухвали, повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Слідчий СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, вважає, що у її задоволені необхідно відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 17.11.2019 року за № 0003611 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

17.02.2021 року адвокат ОСОБА_3 подав слідчому СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 клопотання встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 /, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Зокрема, згідно вимог ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Тобто саме слідчий, який здійснює слідство у кримінальному провадженні, визначає предмет та коло обставин, які підлягають доказуванню. Його процесуальна самостійність обумовлюється необхідністю проведення ефективного досудового розслідування та забезпечення збереження таємниці досудового розслідування на кожному етапі його перебігу.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_6 від 22.02.2021 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 відмовлено.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що слідчим відмовлено у задоволенні клопотання через те, що ОСОБА_5 не має статусу підозрюваного та чинним КПК України не передбачені такі слідчі розшукові дії (встановлення місцезнаходження).

Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій закріплено в гл. 20 КПК, якою визначено такі види слідчих (розшукових) дій: допит, у тому числі: одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб (ст. 224 КПК), допит свідка, потерпілого під час досудового розслідування в судовому засіданні (ст. 225 КПК), допит малолітньої або неповнолітньої особи (ст. 226 КПК), допит у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); пред`явлення для впізнання: особи (ст. 228 КПК), речей (ст. 229 КПК), трупа (ст. 230 КПК), у тому числі пред`явлення для впізнання осіб чи речей у режимі відеоконференції під час досудового розслідування (ст. 232 КПК); 3) обшук (статті 233-236 КПК); 4) огляд: місцевості, приміщення (в тому числі житла чи іншого володіння особи), речей та документів (ст. 237 КПК), трупа (ст. 238 КПК), огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією (ст. 239 КПК), місця вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 2 ст. 520 КПК); 5) слідчий експеримент (ст. 240 КПК); 6) освідування особи (ст. 241 КПК); 7) залучення експерта для проведення експертизи (статті 242- 244 КПК); 8) отримання зразків для експертизи (ст. 245 КПК).

Тобто встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 не слідчою дією і під час розгляду вказаної скарги слідчому судді також не доведено необхідності проведення таких дій в межах розслідування вказаного кримінального провадження. Доводи скарги з приводу відмови у задоволенні такого клопотання фактично зводяться до цитування норм КПК України.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що при винесенні постанови про відмову в задоволенні клопотання слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, дана постанова є обґрунтованою та вмотивованою, втручання у досудове розслідування не допускається, а протиріччя, у разі їх наявності, можуть бути усунуті в ході судового розгляду, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 93, 220, 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області про відмову в встановленні місцезнаходження ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1