Справа № 344/9519/21
Провадження № 1-кс/344/3805/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000018 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000018 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, в обґрунтування якого покликався на те, що 03 червня 2021 року, враховуючи наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.278, Глави 6, Глави 11 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

У клопотанні вказано, що 10 червня 2021 року оголошено розшук підозрюваного, проведення якого доручено ВКР Управління СБ України в Івано-Франківській області. 14 червня 2021 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду винесено ухвалу про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням установлено, що у березні-квітні 2014 року у м. Луганську групою озброєних осіб створено стійке ієрархічне об`єднання, так звану «Луганську народну республіку» (далі - «ЛНР»). Окрім того, в цей же час в м. Донецьку було створено стійке ієрархічне об`єднання, так звану «Донецьку народну республіку» (далі - «ДНР»).

02 листопада 2014 року у м. Луганську та частині Луганської області, підконтрольній представникам «ЛНР», всупереч вимогам діючого законодавства України, проведені вибори Голови та депутатів «Народної Ради ЛНР», за результатами яких обрані «Голова «ЛНР» та «депутати «Народної Ради ЛНР», які приступили до виконання повноважень 4 та 17 листопада 2014 року відповідно.

Відповідно до указу «Голови «ЛНР» № 51/1/01/11/14 від 25.11.2014, створена структура «виконавчих органів державної влади ЛНР». До складу вищевказаних органів також входять спеціальні служби із забезпечення інформаційної, військової та територіальної безпеки «ЛНР», а також із здійснення розвідувальної діяльності в умовах збройного протистояння з силами АТО.

При цьому, на керівників та учасників силового блоку покладається забезпечення стійкості даної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу представники політичного блоку організовують збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим також забезпечують функціонування вказаної терористичної організації.

«ЛНР» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», яке введено в дію Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, відповідно до якого на території України розпочато антитерористичну операцію.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/9 від 07.10.2014 районами проведення антитерористичної операції визначені території Донецької та Луганської областей.

До проведення антитерористичної операції, відповідно до статті 4 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», залучені військові підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, а також інші правоохоронні органи.

Разом з цим, 17.03.2015 Верховна Рада України своєю постановою № 254 VІІІ визнала тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей.

Крім того, відповідно до: звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII; Заяви Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 №145-VIII; Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресій Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної ради України від 21.04.2015 № 337-VIII, «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями, референдум, проведений у травні 2014 року фіктивним, проведеним у неконституційний спосіб.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, передбачено проведення відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції об`єднаних сил.

Вказується на те, що на підставі викладеного, слід дійти висновку, що «Луганська народна республіка» має всі ознаки, притаманні терористичній організації. Представники «ЛНР» здійснювали та здійснюють артилерійські та автоматичні обстріли, вибухи та підпали, тобто постійно вчиняють терористичні акти на території Луганської області, яка контролюється органами державної влади України. Тим самим, залякують населення нашої держави, погіршують соціально-економічну та політичну ситуацію в країні.

Наказом голови самопроголошеної «ЛНР» № 15 від 07.10.2014 р. було створено незаконне військове формування, яке входить до силового блоку вказаної терористичної організації - «другий армійський корпус «Народної міліції ЛНР» (« ІНФОРМАЦІЯ_2 »), структурні підрозділи якого здійснюють збройний опір силам ООС(АТО) на території Луганської та Донецької областей та сприяють протиправній діяльності зазначеної терористичної організації. При цьому, встановлено, що до складу т.зв. «2 АК НМ ЛНР» входить незаконне збройне формування «10 окрема артилерійська бригада особливого призначення» (10 ОАБр, в/ч НОМЕР_1 ).

В той же час, до складу «10 ОАБР 2 АК НМ ЛНР» входять наступні структурні формування, які забезпечують діяльність вказаного підрозділу НЗФ: штаб; реактивний, гаубичний, пушечний (гарматний) та протитанковий артилерійські дивізіони; батарея управління вогнем артилерії.

До січня 2019 року сектор відповідальності НЗФ «10 ОАБр 2 АК НМ ЛНР» проходив через райони «Світлодарської дуги» та «Бахмутської траси», а також вздовж річки Сіверський Донець від населеного пункту Кримське до населеного пункту Жовте. А з січня 2019 року сектор відповідальності вказаного НЗФ проходив через територію поблизу населених пунктів Голубівка, Золоте, Первомайськ, Троїцьке Луганської області та населеного пункту Світлодарськ Донецької області. Відповідно у період з жовтня 2014 року по вересень 2017 року «10 ОАБр 2 АК НМ ЛНР» у вказаних секторах здійснювалися артилерійські обстріли позицій сил ООС (АТО), а також населених пунктів, які знаходяться на території підконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України.

Установлено, що громадянин України ОСОБА_6 в березні 2015 року вступив до силового блоку терористичної організації «ЛНР», а саме став членом НЗФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » терористичної організації «ЛНР», у якості військовослужбовця, проходив службу посаді командира відділення артилерійської розвідки.

Як зазначено, при цьому, ОСОБА_6 усвідомлював, що терористична організація «ЛНР», в діяльності якої він приймав участь, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної матеріальної шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокацій воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції та відсічі збройної агресії Російської Федерації операції об`єднаних сил. Перебуваючи на вказаній «посаді» в період з березня 2015 року по вересень 2017 року ОСОБА_6 , виконуючи обов`язки командира відділення батареї управління вогнем артилерії знаходився в районі населених пунктів Первомайськ Луганської області та Дебальцево Донецької області, та приймав участь в бойових зіткненнях з силами ООС (АТО), здійснював корегування вогню артилерії під час проведення обстрілів територій в районі населених пунктів Попасна, Троїцьке, Новоолександрівка, Миронівка, Світлодарськ, Золоте та інших. На підставі викладеного, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням, зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні проведено всі можливі слідчі (розшукові) дії і зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту, однак завершити досудове розслідування не виявляється за можливе, оскільки ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території де переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та продовжує здійснювати протиправну діяльність. Відповідно до Глави 11 КПК України, виклик до слідчого підозрюваного

ОСОБА_6 було належним чином здійснено на 08, 09, 10 червня 2021 року проте жодного разу підозрюваний на виклик слідчого не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.

У клопотанні вказується, що досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклик слідчого, перебуває на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим його оголошено в розшук, а також обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Таким чином, наявні підстави для звернення до слідчого судді з клопотанням про застосування процедури спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000018.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали доводи та вимоги клопотання.

Захисник в, яка діє в інтересах підозрюваного, вказала, що клопотання є передчасним.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження по суті ініційованого питання, вивчивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави, на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочинів передбачених частинами другою - п`ятою статті 191 КК України стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Зважаючи на викладене, виходячи з фактичних даних, що містяться в матеріалах кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, слідчого та адвоката, слідчий суддя приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000018 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України.

Керуючись ст.ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 18.06.2021 року.