Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2117/21 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
особи, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію) в іноземну державу ОСОБА_8
( ОСОБА_9 ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах особи, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію) в іноземну державу ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 лютого 2021 року,
в с т а н о в и в:
зазначеною ухвалою задоволено клопотання заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки строком на два місяці, тобто до 23 квітня 2021 року (включно).
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну, та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний із триманням у місцях несвободи та який надасть останньому можливість утримувати родину. При цьому, зазначає, що стороною захисту надано в судовому засіданні суду першої інстанції відповідні документи про сімейний стан та міцні сімейні стосунки ОСОБА_8 , його зв`язки із родиною, адже із 2017 останній вільно проживає в Україні, одружився, працював, в його сім`ї народилось двоє дітей, яких він утримує. Зазначає, що ОСОБА_8 є єдиним годувальником в родині, його дружина винаймає квартиру у АДРЕСА_1 . Звертає увагу, що ОСОБА_8 з сім`єю має постійне право на проживання, а діти є громадянами України. Однак, слідчим суддею проігноровано усі долучені клопотання та докази сторони захисту, які були надані у процесі і, які, відповідно до статті 409 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, в зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Заслухавши доповідача, доводи адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження №295/2117/21, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Відповідно до ст.584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями цього Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються цим Кодексом. Екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Згідно ст.585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом). При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, дослідив належним чином всі надані йому матеріали, в тому числі і ті, що стосуються даних про особу ОСОБА_8 , на підставі чого прийшов до обґрунтованого рішення про наявність підстав для продовження відносно останнього екстрадиційного арешту.

Так, як вбачається з клопотання заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_10 , в провадженні правоохоронних органів Киргизької Республіки перебуває кримінальна справа за підозрою громадянина указаної держави ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК Киргизької Республіки.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу Головного управління Державного комітету національної безпеки Киргизької Республіки від 30.04.2018 року ОСОБА_8 притягнуто в якості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК Киргизької Республіки.

Постановою Ошського міського суду від 30.04.2018 відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

18.08.2020 в порядку ст.ст.208, 582 КПК України на території м. Житомира співробітниками УСБУ в Житомирській області встановлено та затримано ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 18.09.2020 року відносно ОСОБА_8 у порядку ст.584 КПК України застосовано екстрадиційний арешт строком на 2 місяці до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 12.11.2020 року визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_8 під вартою строком на 2 місяці, тобто до 11.01.2021 року включно, та в подальшому ухвалою слідчого судді від 04.01.2021 року визнано наявність підстав для подальшого тримання його під вартою строком на 2 місяці.

За результатами розгляду вищезазначеного клопотання прокурора, слідчим суддею Богунського районного суду м.Житомира ухвалено оскаржуване рішення.

Клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) екстрадиційного арешту відповідає вимогам КПК України, а додані до нього матеріали сформовані у відповідності до положень чинного законодавства.

При розгляді клопотання прокурора, слідчим суддею дотримані вимоги норм КПК України, Конвенції про правову допомогу та правові відносини в цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року.

Приймаючи рішення, слідчий суддя, як вважає суд апеляційної інстанції, обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_8 , виходячи з тих обставин, що останній перебуває у міжнародному розшуку в зв`язку з притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.375 КК Киргизської Республіки, яке відповідає ч.1 ст.447 КК України (найманство), що передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, та є екстрадиційним. Визначений ст.49 КК України строк давності притягнення особи ( ОСОБА_8 ) до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного правопорушення не закінчився, на території України до кримінальної відповідальності він не притягується та не розшукується за вчинення інших правопорушень. Крім того, слідчим суддею було враховано тяжкість покарання, що загрожує йому в разі засудження за вчинення зазначеного правопорушення, характеризуючі дані про його особу, зокрема те, що ОСОБА_8 не є громадянином України, має посвідку на постійне проживання в Україні, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є громадянами України, як і те, що сім`я останнього проживає в орендованій дружиною ОСОБА_8 квартирі в м. Житомирі.

Враховуючи вище зазначені обставини, а також тяжкість кримінального правопорушення за вчинення якого ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) розшукується компетентними органами Киргизької Республіки, дані про його особу, його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання втечі особи та забезпечити його подальшу видачу.

При цьому, суд апеляційної інстанції зважає і на неодноразові рішення Європейського суду з прав людини, зокрема те, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Що стосується доводів сторони захисту щодо того що слідчим суддею належно не було досліджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, є безпідставними та спростовується матеріалами провадження, оскільки, як зазначалось вище, слідчий суддя належно врахував тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі засудження за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, дані про його особу, у тому числі й те, що останній не є громадянином України, перебуває у міжнародному розшуку.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на норми ч.8 ст.584 КПК України, згідно до яких, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

З урахуванням цього, обставини здійснення ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) конкретних дій (час, спосіб, місце, тощо) та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого розслідування, не є предметом розгляду в даному провадженні. При цьому, апеляційний суд зазначає, що виклад фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення (постанова про притягнення як обвинуваченого від 30.04.2018 на арк.16), достатньо свідчить про обґрунтовану можливість ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) бути обізнаним, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, розуміти зміст цих обставин, як і використовувати та реалізовувати свої відповідні процесуальні права передбачені КПК України, зокрема право на захист.

Крім того, апеляційний суд вважає, що в даному конкретному випадку, наявність у ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) дійсно міцних соціальних зв`язків (сім`я, на утриманні двох малолітніх дітей), підтримку з боку громадської організації, обґрунтовано не можуть невілювати наявність процесуальних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як і забезпечити виконання останнім відповідних процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд бере до уваги, що згідно наданої захисником копії договору оренди житла (а.п.72-74), укладений дружиною ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) ОСОБА_14 , не є нотаріально посвідчений. При цьому, відсутні будь-які докази підтвердження належності житла на праві власності саме орендодавцю ОСОБА_15 . Договір оренди датований 24.08.2020 р. ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) на час затримання проживав у м.Києві. Документальні дані, що сім`я ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) мешкає за адресою вказаною в договорі оренди відсутні.

Доводи адвоката щодо відсутності підстав для тримання ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ) під вартою, є необґрунтованими, оскільки сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо відомостей на підтвердження тих обставин, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не може гарантувати запобігання його втечі та забезпечити у подальшому видачу ОСОБА_8 ( ОСОБА_13 ).

Матеріали провадження не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та апелянтом в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Відтак, зазначені в апеляційні скарзі доводи та підстави, з яких адвокат просить скасувати ухвалу слідчого судді, є безпідставними, оскільки вони враховані при постановленні рішення та їм надано відповідну оцінку.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання прокурора, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, у відповідності до вимог КПК України та Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Європейської конвенції про видачу правопорушників, а тому апеляційна скарга захисника, навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422, 584 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 24 лютого 2021 року, якою продовжено застосування до громадянина Киргизької Республіки Гуламжанова ОСОБА_16 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки строком на два місяці, тобто до 23 квітня 2021 року (включно), - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :