Справа № 473/358/21
Номер провадження 1-в/473/38/2021
УХВАЛА
Іменем України

"09" березня 2021 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник Державної установи «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська в режимі відеоконференції з ВК №72 заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ново Шибка, Фрунзівського району, Одеської області, українець, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 19.12.2017 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, засуджений 05.03.2018 року Фрунзівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)», звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 свою заяву підтримав.

Прокурор та представник ДУ «Вознесенська ВК №72» заперечували проти задоволеної заяви засудженого, зазначивши, що засуджений за весь період відбування покарання має 2 заохочення та 7 стягнень, 6 з яких є діючими, що свідчить про те, що не відбувся процес виправлення засудженого.

Під час розгляду провадження судом було встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 05.03.2018 року вироком Фрунзівського районного суду Одеської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі.

Згідно із характеристикою на засудженого початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_5 - 05.03.2018 року, закінчення строку відбуття покарання 27.08.2021 року.

ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.02.2018 року. Під час тримання у СІЗО м.Одеса допустив 3 порушення режиму утримання. Мав 2 заохочення та 3 стягнення.

З 16.01.2020 року ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська виправна колонія (№72)». За період відбування покарання характеризується негативно. Має 2 діючих стягнення та 2 заохочення.

Загалом за весь період відбування покарання ОСОБА_5 має 2 заохочення та 7 стягнень, 6 з яких є діючими.

11.11.2019 року засуджений розглядався на комісії, відповідно до ст.82 КК України у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Після розгляду комісією у порядку ст.82 КК України, засуджений мав 3 стягнення та 2 заохочення.

23.06.2020 року засуджений розглядався на комісії, відповідно до ст.82 КК України у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено, оскільки засуджений не став на шлях виправлення. Після розгляду комісією у порядку ст.82 КК України, засуджений стягнень та заохочень не мав.

У майстерні установи ОСОБА_5 не працевлаштований, але приймає участь у суспільно-корисному житті відділення та програмах диференційованого виховного впливу на засуджених до позбавлення волі «Духовність і відродження».

За характером спокійний та врівноважений, у відношенні до представників адміністрації коректний, грубих висловів не допускає. У взаємовідносинах із засудженими установи не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки.

Підтримує зв`язок з рідними шляхом отримання від них посилок та передач.

У скоєному злочині зі слів засудженого, розкаюється.

Згідно висновку адміністрації виправної колонії вона вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, тому не заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Останнє стягнення у вигляді суворої догани було застосовано стосовно засудженого ОСОБА_5 на підставі протоколу дисциплінарної комісії №83 від 15.12.20 року за порушення локалізації.

Вирішуючи заяву засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, суд враховує, що згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до вимог статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Таким чином, головною підставою умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання, є доведеність і переконаність суду, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається із матеріалів особової справи та матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_5 в майстерні установі не працевлаштований. Протягом всього періоду відбуття покарання заохочувався лише 2 рази - 11.10.2018 року та 20.01.2019 року.

Рішеннями комісій ДУ «Вознесенська ВК №72» від 11.11.2019 року 23.06.2020 року засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні пільги, передбаченої ст.82 КК України у вигляді обмеження волі, як такому, що не довів свого виправлення. Засуджений має шість діючих стягнень, з яких чотири за заборонені речі.

Таким чином, дані про особу засудженого ОСОБА_5 та його поведінку за весь період відбування ним покарання не свідчать про доведення його виправлення, тому заява засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, ст.537, ст.539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1