У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задоволено частково, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з професійно - технічною освітою, не одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000139 від 24.02.2021 року,

Учасники судового провадження:

прокурор
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого суддіклопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на 60 днів з покладенням на нього наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого СВ ВП № 2 МРУП ГУ НП в Миколаївській області за першою вимогою;
- повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання;
- не відлучатися без дозволу слідчого за межі Миколаївської області;
- утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Апелянт вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі надано оцінку сукупності наявних у справі обставин, передбачених ст.178 КПК України. Так за обставинами справи встановлено, що вказаний злочин ОСОБА_6 вчинив близько 4.00 год. Цим злочином завдано тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, а саме забій головного мозку, перелом склепіння черепу, забій м`яких тканей лівої скронево - тім`яної області, які є небезпечними для життя в момент заподіяння. Також в ОСОБА_6 відсутні міцні соціальні зв`язки, а доводи підозрюваного про наявність співмешканки не гарантує належної його поведінки. Крім того, ОСОБА_6 не має місця роботи та законного джерела заробітку. У судовому засіданні він повідомив, що нібито працює кур`єром, проте на запитання суду, де саме працює, підозрюваний не зміг надати відповідь.

Вказує, що обрання менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2021, близько 04:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень, розуміючи можливість заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю та бажаючи її настання, спричинив предметом, схожим на дерев`яну биту, тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку середньої тяжкості, перелому склепіння черепу, забою м`яких тканей лівої скронево-тем`яної області, що є небезпечними для життя в момент заподіяння.

24.02.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, якому неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Частково задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 , інкримінованого кримінального правопорушення, те що підозрюваний ОСОБА_6 має місце проживання, соціальні зв`язки. Разом з тим, слідчий суддя, зазначив, що прокурором доведено наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду, однак не доведено, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не убезпечить від вищевказаного ризику. Та прийшов до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для запобіжного ув`язнення особи.

Згідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та обґрунтовано зазначив, що існує певна ймовірність ризику переховування підозрюваного з огляду на те покарання, що йому загрожує. Разом з тим, з урахуванням того, що підозрюваний вважається не судимим, має місце проживання, соціальні зв`язки такий ризик є незначним. Крім того, слідчим суддею вірно зазначено, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить можливим спробам переховування від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання для досягнення мети запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 лютого 2021 року, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 60 діб, з покладенням певних обов`язків, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді