Справа № 669/545/21
Провадження № 1-кп/669/51/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Білогір`я об`єднані кримінальні провадження № 0000304 та № 0000339 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ювківці Білогірського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2021 року біля 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та законного володільця ОСОБА_5 , без згоди останнього та всупереч його волі, зайшов на подвір`я господарства АДРЕСА_1 та за допомогою власної фізичної сили виштовхав з подвір`я на дорогу належний ОСОБА_5 автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101» номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 . В подальшому, ОСОБА_4 , шляхом відкриття незачинених водійських дверей та приведенням в дію двигуна за допомогою ключа, який знаходився в бардачку автомобіля, здійснив рух автомобілем по вул. Зарічна с. Ювківці до моменту створення дорожньо-транспортної пригоди, тобто незаконно заволодів належним потерпілому ОСОБА_5 автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101» номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Крім того, 24 травня 2021 року біля 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та в процесі сварки з ОСОБА_5 , з метою спричинення тілесних ушкоджень для останнього, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область носа ОСОБА_5 та, взявши в руки пошкоджене лобове скло автомобіля, наніс ним ще один удар зверху до низу в область голови ОСОБА_5 , внаслідок чого останній зазнав фізичного болю та отримав тілесні ушкодження у вигляді садна на кінчику носа, садна на поверхні лоба справа та садна на поверхні лівої щоки, що відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих даних, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а також роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Учасники судового провадження проти цього не заперечили, пояснили, що їм зрозумілі положення ст. 349 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що дійсно, як зазначено в обвинувальних актах, він 24 травня 2021 року у вечірній час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на подвір`я ОСОБА_5 , звідки виштовхав на дорогу автомобіль марки «ВАЗ», знайшов в бардачку ключ до замка запалювання, завів двигун та поїхав по вулиці, однак далеко не від`їхав, оскільки скоїв дорожньо-транспортну пригоду. В подальшому, на місце події прийшов власник автомобіля ОСОБА_5 і в нього з ним виник конфлікт, внаслідок якого він один раз вдарив його кулаком в обличчя та лобовим склом по голові. Крім того, в судовому засіданні публічно попросив вибачення в потерпілого ОСОБА_5 за вчинене, просив його суворо не карати, а дати можливість виправитися шляхом застосування до нього іспитового строку.

Таким чином, на підставі наведеного, з урахуванням визнавальних показань обвинуваченого, який не оспорював фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в незаконному заволодінні транспортним засобом, а також в умисному заподіянні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, повністю доведена і його дії вірно кваліфіковано відповідно за ч. 1 ст. 289 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обвинувачений вчинив два кримінальні правопорушення (кримінальний проступок та нетяжкий злочин), раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в порядку ст. 89 КК України є не судимим, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, згідно довідок КНП «Білогірська багатопрофільна лікарня» від 27 травня 2021 року № 67 та № 78 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за даними досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства є високими.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно обвинувальних актів є вчинення обох кримінальних правопорушень щодо особи похилого віку, а саме потерпілого ОСОБА_5 , 1956 року народження, і нетяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності з урахуванням суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують йому покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, та обмеження волі за злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України.

При цьому, з врахуванням вищенаведених обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, думку потерпілого, який просив не призначати обвинуваченому покарання у вигляді реального обмеження чи позбавлення волі, суд вважає, що у відповідності до ст. 75 КК України є всі підстави для звільнення обвинуваченого від відбування остаточного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, яке слід призначити за правилами ст. 70 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, цивільний позов не заявлявся, питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 31 травня 2021 року № СЕ-19/123-21/4056-Д в сумі 858,10 грн та судової автотоварознавчої експертизи від 31 травня 2021 року № 1541/1542/21-26 в сумі 5491,52 грн, а всього 6349,62 грн.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 150 /ста п`ятдесяти/ годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 30 липня 2021 року.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 травня 2021 року.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101» номер кузова НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у його законному володінні, розпорядженні та користуванні;

- три уламки жовтого пластику від заднього автомобільного ліхтаря та осип автомобільної фари жовтого кольору, уламки лобового скла, резиновий ущільнювач водійських дверей, шматок пластику з переднього бампера автомобіля, недопалок сигарети, змиви на марлеві тампони з важеля перемикання коробки передач та ручок водійської дверки, контрольний змив, чотири відбитки папілярних візерунків, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів сектору поліцейської діяльності № 1 Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, знищити;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 6349 гривень 62 копійки процесуальних витрат на залучення експертів.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1