Справа № 450/4396/19 Провадження № 1-кп/450/141/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесених в ЄРДР за №0000671 від 19.08.2019 р., відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, яка працює на посаді завідувача їдальні ПрАТ "Львівський холодкомбінат", розлучена, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на психіатричному і наркологічному обліках не перебуває, не інвалід, не депутат, не адвокат, безпартійна, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

в с т а н о в и в:
Обвинувачена ОСОБА_4 , 19.08.2019 р. о 08 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки "NISSAN ALMERA" номерний знак НОМЕР_1 і рухаючись ним автодорогою "Мукачево - Івано-Франківськ - Львів" в напрямку м.Львова, при проїзді в с.Давидів Пустомитівського району Львівської області ділянки дороги поблизу перехрестя з вул.Галицькою, грубо порушила вимоги Р.1 п.п.1.3, 1.5, 1.10 (в частині значення терміну небезпека для руху), Р.2, п.2.3 "б, д", Р.12 п.п.12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що вона перевищуючи швидкість руху проявила неуважність до дорожньої обстановки та її змін, з моменту виявлення небезпеки для руху у виді перешкоди у вигляді пішохода, яка переходила проїзну частину, не вжила заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, що призвело до наїзду на ОСОБА_8 , яка внаслідок отриманих травм померла.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому визнала повністю та пояснила, що обставини, які викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Вказану дорожньо-транспортну пригоду вона спричинила із-за неуважності. У вчиненому щиро розкаюється, оскільки нею порушено Правила дорожнього руху України, та просить її суворо не карати, а саме не позбавляти волі і права керування транспортними засобами, оскільки наявність на утриманні дітей, відсутність сторонньої допомоги щодо їх утримання та віддаленого місця праці позбавить її єдиного заробітку. Завдану потерпілим шкоду вона відшкодувала в повному обсязі, щиро вибачилась перед ними та уклала договір від 21.11.2019 р. про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У потерпілих до неї претензії будь-якого характеру відсутні.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовився давати показання у відповідності до його прав та обов"язків, а також вимог ст.63 Конституції України, однак підтримав думку його представника ОСОБА_7 , яка просить не позбавляти волі і права керування транспортними засобами обвинувачену ОСОБА_4 , так як остання щиро вибачилась перед потерпілими, повністю відшкодувала завдану шкоду та уклала договір від 21.11.2019 р. про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

Таким чином, аналізуючи зібрані по кримінальному провадженні докази, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення і її дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки вона порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_8 .

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винної, яка раніше не судима, пом"якшуючі покарання обставини як щире каяття, визнання своєї винуватості та активне сприяння розкриттю злочину, як на досудовому слідстві, так і в суді, добровільне відшкодування завданих збитків, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивно характеризується за місцем праці, народження, реєстрації та проживання, повністю відшкодувала завдані збитки і уклала договір від 21.11.2019 р. про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, приходить до переконання обрати покарання в межах санції статті у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами і вважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, шляхом застосування санкції ст.75 КК України про звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із покладенням обов"язків, визначених ст.76 КК України.

Суд приходить до переконання не застосовувати до обвинуваченої ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з врахуванням її основного місця праці на посаді завідувача їдальні ПрАТ "Львівський холодкомбінат", яке значно віддалене від місця реєстрації та проживання останньої, яка використовує при цьому власний автомобіль, а також з перебуванням на утриманні двох неповнолітніх дітей та відсутність сторонньої допомоги щодо їх утримання.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в сумі 18997,00 грн. слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 в доход держави.

Запобіжні заходи відсутні, оскільки обраний домашній арешт строком до 19.12.2019 р. припив свою дію і вважається скасованим.

Речові докази, зокрема транспортний засіб марки "NISSAN ALMERA" номерний знак НОМЕР_1 , який згідно розписки особи ОСОБА_9 від 16.09.2019 р. ним отримано, слід вважати повернутим останньому, а накладений арешт на вказане майно ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.08.2019 р. слід скасувати; СД-диск слід залишити на зберіганні при матеріалах справи.

Керуючись ст.ст.369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно ст.75 КК України засуджену ОСОБА_4 звільнити від відбування обраного основного покарання з випробуванням, надавши іспитовий строк 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов"язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 в доход держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 18997,00 грн.

Речові докази, зокрема транспортний засіб марки "NISSAN ALMERA" номерний знак НОМЕР_1 , який згідно розписки особи ОСОБА_9 від 16.09.2019 р. ним отримано, - вважати повернутим останньому, а накладений арешт на вказане майно ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.08.2019 р. - скасувати; СД-диск - залишити на зберіганні при матеріалах справи.

На вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1