Справа № 483/703/21
Провадження 1-кп/483/135/2021
ВИРОК
Іменем України

07 червня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду № 2 в м.Очакові обвинувальний акт № 0000507 від 06 липня 2020 року у кримінальному провадженні відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця

військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України,

зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за

адресою: АДРЕСА_2 , раніше не

судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345, КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

06.07.2020 о 19 годині 14 хвилин до чергової частини Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_6 про те, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 у стані алкогольного сп`яніння вчинив сімейну сварку. Вказане повідомлення належним чином зареєстровано до ЄО Очаківського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області за № 2066 від 06.07.2020. Для відпрацювання вищевказаного повідомлення на місце події направлено наряд групи реагування поліції Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області у складі інспектора СРПП № 2 Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , начальника СРПП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 та поліцейського СРПП № 2 Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , які перебували в однострої, екіпіровані спеціальними засобами та табельною вогнепальною зброєю. Прибувши на місце виклику, 06.07.2020 приблизно о 19 годині 50 хвилин неподалік зустріли ОСОБА_10 , у якої встановили причини виклику поліції та яка повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та не віддає їй їх сумісну малолітню дитину. У подальшому вони разом з ОСОБА_11 підійшли до будинку за адресою: АДРЕСА_3 та побачили, що на порозі сидячи на землі, знаходилось 5 чоловік, серед яких перебував ОСОБА_3 , а також інші невідомі 4 (чотири) чоловіка, які знаходились за зовнішніми ознаками в стані алкогольного сп`яніння. На руках у ОСОБА_3 знаходилась малолітня дитина. На питання до ОСОБА_3 , що трапилось та прохання віддати дитину матері, останній почав вести себе агресивно та виражатись в їх адресу нецензурною лайкою, при цьому постійно погрожуючи. Через деякий час, ОСОБА_3 піднявся з землі, тримаючи малолітню дитину на плечах, продовжуючи виражатись нецензурною лайкою в адресу поліцейських в один момент почав діставати з правої кишені шортів розкладний ніж та намагався нанести удар в область живота потерпілого ОСОБА_7 , який стояв перед ним, однак йому це не вдалось, у зв`язку з тим, що потерпілий завчасно відреагував та здійснив крок назад, при цьому ОСОБА_3 продовжував погрожувати йому вбивством та насильством. Після чого старшим наряду начальником СРПП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 прийнято рішення відійти від вказаного будинку та викликати слідчо-оперативну групу.

У подальшому, відійшовши від вищевказаного будинку, потерпілий ОСОБА_7 о 21 годині 39 хвилин здійснив виклик на службу «102», який зареєстрований в ЄО 2070 від 06.07.2020 року Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області, про факт погрози йому, як працівнику правоохоронного органу, вбивством та насильством, під час виконання службових обов`язків, з боку ОСОБА_3 .

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 345 КК України, погроза вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
У даному кримінальному провадженні 23 квітня 2021 року між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 345 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість в обсязі висунутої підозри.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились щодо призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч.1 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Крім того, сторони, враховуючи обставини справи та особу ОСОБА_3 , його бажання надалі проходити службу у Національній гвардії України, захищати незалежність і територіальну цілісність України, погоджуючись, що його виправлення можливе без його ізоляції від суспільства, під час проходження служби, також вважають за можливе, на підставі ст. 58 КК України, замінити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки, з відрахуванням в доход держави 10 відсотків із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 .
Крім того, прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України в обсязі обвинувачення, надав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі. Проти розгляду та затвердження угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим, не заперечував.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 345 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе, за угодою про визнання винуватості, зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого, який судимості не має, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано значної шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинені кримінальні правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 квітня 2021 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 квітня 2021 року покарання:

- за ч. 1 ст. 345 КК України - у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строком на два роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки, з відрахуванням в доход держави 10 відсотків із суми грошового забезпечення
Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Головуючий