Справа № 372/502/21
Провадження № 1-кс-420/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2021 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
Представник власника майна ОСОБА_4 який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, яке обґрунтовує тим, що 18.02.2021 року Обухівським районним судом Київської області винесено ухвалу про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, з метою збереження речових доказів, які були вилучені 17 лютого 2021 року, в період з 15 год. 18 хв. по 16 год. 41 хв. в ході проведення обшуку 17 лютого 2021 роду в період 15 год. 18 хв. по 16 год. 41 хв. на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 17 лютого 2021 року у справі № 372/502/21 провадженні 1-кс-172/21 було виявлено та вилучено: мобільний телефон «Ferrari F» та картка із номером НОМЕР_1 поміщено до спеціального пакету № 21006923; пластикові картки з номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; сім картки з номерами НОМЕР_5 , флеш накопичувач «Transcend 4 gb», «Арасег -1 , «Sandisk 62», поміщено до спеціального пакету № 7141345; печатка ТОВ «Озеро» код 32448721, поміщено до спеціального пакету № 7141401; предмет ззовні схожий на пістолет із маркуванням МР-654К саl 4,5 мм НОМЕР_6 та магазин, поміщено до спеціального пакету № 7141402; шість скляних бокалів, поміщено до спеціального пакету № 7299930; курточка «Nike», курточка «ArmaniJeans», дві пари взуття, посвідка водія на ім`я ОСОБА_5 АВВ 270801, поміщено до спеціального пакету № 7299430, яке обґрунтовує тим, що клопотання слідчого не відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки власник арештованого майна ОСОБА_5 не є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000024, в матеріалах клопотання про арешт майна немає жодних відомостей про повідомлення про підозру у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечності її діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Статтями 7. 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Клопотання слідчого не містить опису об`єктивно з`ясованих обставин з підтвердженням належними та допустимими доказами, які б свідчили про те, що хоч щось із зазначеного вище майна є доказом в кримінальному провадженні та пов`язане із злочинною діяльністю або придбаний внаслідок здійснення злочину. Також, клопотання не містить відомостей, яким критеріям відповідає, а також яким чином вказане майно могло бути використано як знаряддя вчинення злочину або, що воно отримано власником для вчинення ним кримінального правопорушення. Слідчим не вмотивовано, чому розгляд клопотання про арешт майна необхідний без повідомлення та участі в судовому засіданні власника, про арешт майна якого ставиться питання, що є порушенням ч. 2 ст. 172 КПК України та прав власника.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_4 просив долучити заяву про скасування арешту на пістолет, та вимоги клопотання підтримав частково, а саме за виключенням скасування арешту на печатку, посилаючись на обставини викладенні в клопотанні. Просив скасувати арешт накладений на тимчасово вилучене майно, яке належить ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заперечень не представив.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

При наданні правової оцінки вимогам клопотання приймаю до уваги наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Обґрунтовуючи клопотання представник володільця майна ОСОБА_4 посилається на те, що ОСОБА_5 є власником вилученого майна, на яке ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 18.02.2021 року в рамках досудового розслідування було накладено арешт, просить скасувати його, оскільки необхідності існування такого арешту не має, власник майна не має будь-якого процесуального статусу в рамках кримінального провадження.

З наданих слідчому судді матеріалів, пояснень учасників процесу вбачається, що:

В провадженні слідчого Обухівського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000024 від 11.02.2021 року, в рамках розслідування якого на майно яке належить ОСОБА_5 , ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області було накладено арешт.

Станом на день подачі та розгляду клопотання про скасування арешту досудове розслідування кримінального провадження проводиться СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо п. 2 п. п. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою

забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, встановлено наступне.

Арешт на майно було накладено в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000024 від 11.02.2021 року, ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 18.02.2021 року, на даний час проведення досудового розслідування здійснюється СВ Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Однак, слідчому судді не подано переконливих доказів, які б об`єктивно підтверджували вказані обставини. Таким чином, належних і допустимих доказів, які б підтверджували обставини, покладені в основу клопотання слідчому судді не подано.

За таких обставин, доводи клопотання не знайшли об`єктивного підтвердження під час судового розгляду, тому залишились недоведеними.

З пояснень учасників процесу та досліджених документів вбачається, що зазначене у клопотанні майно має правовий статус речового доказу, його збереження до закінчення досудового розслідування має суттєве значення для досягнення мети кримінального провадження, висновки експертиз у кримінальному провадженні не надані слідчому в повному обсязі, отже експертизи не завершена, тому продовжує існувати об`єктивна потреба у збереженні вжитих заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вважаю, що фактичних підстав для задоволення клопотання про скасування арешту майна не має.

Аналізуючи правові підстави клопотання слід прийняти до уваги, що з його змісту вбачається, що станом на час розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В межах цього судового розгляду не доведено обставини, які б вказували на те, що в подальшому застосуванні такого заходу кримінального провадження, як арешт майна відпала потреба.

Доводи клопотання про те, що вказане майно вже було оглянуто експертами і з ним проведено всі необхідні слідчі дії, є непереконливими, а також частково виходять за межі цього судового розгляду, не стосуються предмету доказування у даній категорії справ, оскільки не свідчать про настання правових підстав для скасування арешту майна. Зокрема, слід врахувати, що питання про зміну місця збереження речового доказу відноситься до дискреційних повноважень слідчого, тому з огляду на відсутність заперечень слідчого, про що він повідомив під час розгляду клопотання, може ним вирішуватись без застосування повноважень слідчого судді самостійно.

Вимоги про покладання на слідчого певних зобов`язань, зокрема щодо врегулювання питань зберігання речових доказів, не містять правового обґрунтування, належно не вмотивовані, тому вважаю їх такими що не підлягають задоволенню в межах розгляду цієї категорії справ та в межах повноважень слідчого судді.

Доводи про відсутність у ОСОБА_5 будь-якого процесуального статусу у кримінальному провадженні, не мають правового значення у цій справі, оскільки у межах цього судового розгляду ОСОБА_5 захищає свої права як власник майна, тому має саме такий процесуальний статус.

З огляду на викладене, скасування арешту з майна до закінчення проведення досудового розслідування може зашкодити досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до п.п. 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Факт наявності порушень прав чи законних інтересів особи, що звернулась із цим клопотання і які б підлягали судовому захисту, під час судового розгляду не доведено. Вимоги клопотання не ґрунтуються на законі.

Враховуючи викладене, у судовому засіданні не встановлено достатніх правових і фактичних підстав для задоволення вимог клопотання, доводи клопотання не були підтверджені належними і допустимими доказами, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 7-9, 98, 131, 167, 170, 173, 174, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000024 від 11.02.2021 року відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1