ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 609/322/21

1-кп/609/56/2021

29 червня 2021 року

Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 02 березня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не депутата, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не має,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
25 березня 2021 року із Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури до Шумського районного суду Тернопільської області надійшов затверджений обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000011 від 02 березня 2021 року відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що 28 лютого 2021року, близько 08 год. 30 хв., в ОСОБА_3 , який перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій кримінально - протиправний умисел, ОСОБА_3 , 28 лютого 2021 року, близько 08 год. 30 хв., перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи мету спрямовану на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшовши до ОСОБА_5 , який знаходився біля вхідних дверей житлового будинку та наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 , спричинив ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді синця та «подряпини» правої підорбітальної ділянки, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі вході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, а також підтвердив факт нанесення удару потерпілому ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Прокурор та потерпілий в судовому засіданні не заперечили проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнали недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його молодий вік, позитивну характеристику, раніше не судимого, думку потерпілого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлені.

При цьому суд також враховує те, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкцій статті обвинувачення у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

З реєстру матеріалів досудового розслідування та інших матеріалів справи вбачається, що у кримінальному провадженні відсутні речові докази.

На підставі наведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому за даним кримінальним проступком покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1