ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/1090/21
Провадження № 1-кп/210/422/21

"01" липня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000236 від 20.10.2020 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працює, не одружений, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1). 24.04.2000 року Великолепетиським районним судом Херсонської області за ст. 140 ч.2, 140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки, штраф 680 грн.;

2). 01.04.2003 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.186 ч.2, 229-6 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк по вироку суду Херсонської області від 24.04.2000 року і до відбуття - 3 роки 6 місяців позбавлення; .

3). 26.04.2007 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 187 ч.2, 69 КК України до 5 років позбавлення волі. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2009 року невідбутий строк 2 роки 3 місяці 25 днів замінено на обмеження волі. Звільнився 16.02.2012 року по відбуттю строку покарання;

4). 10.06.2008 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 15 ч.2, 185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України покарання поглинуте покаранням по вироку суду Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 26.04.2007 року, і до відбуття 5 років позбавлення волі;

5). 06.11.2012 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 289 4.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 13.10.2017 року по відбуттю строку покарання.

6). 30.11.2020 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 15 ч.3, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим терміном 3 роки. Вирок вступив в закону силу 31.12.2020 року.

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
21.09.2020 року приблизно о 16:10 годині, ОСОБА_4 , проходив біля магазину "Паночка", розташованого по вулиці Ціолковського, 7 Металургійного району м. Кривого Рогу, де побачив, поряд з магазином залишений без нагляду велосипед спортивного типу марки "Shimano", який належить потерпілій ОСОБА_6 .. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна.

Надалі, у той же самий час, ОСОБА_4 , реалізовуючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його у подальшому на свою користь впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, вважаючи що діє таємно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу підійшов до вказаного велосипеду, який належить потерпілій гр. ОСОБА_6 , сівши на нього скрився з місця вчинення злочину, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив майновий збиток потерпілій ОСОБА_6 згідно висновку судово - товарознавчої експертизи №2124 від 23.02.2021 на суму 1233,33 грн.

Вищевказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

25.02.2021 року між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000236 від 20.10.2020 року, з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним за обставинами викладеними в обвинувальному акті за ч. 2 ст. 185 КК України, прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за дане кримінальне правопорушення, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 30.11.2020 року, визначити остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки. Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 просила суд затвердити укладену 25.02.2021 року угоду про визнання винуватості, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні присутня не була, до початку розгляду справи надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяв та клопотань не має, покарання просить призначити на розсуд суду, цивільний позов не заявляла, претензій матеріального характеру не має.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 , беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, від якого є потерпілі.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, обставини, які обтяжують покарання, а саме рецидив злочинів, вчинення нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, за місцем проживання характеризується посередньо (т. 2 а.п. 62), під наглядом лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (т. 2 а.п. 61), у лікаря-нарколога з січня 2021 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (Т. 2 а.п. 60), раніше судимий (Т.2 а.п. 57-58), суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення, а тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за якою йому належить призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено, майнова шкода відшкодована, шляхом повернення майна.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_4 (за участю захисника ОСОБА_5 ) від 25 лютого 2021 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за дане кримінальне правопорушення, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 30.11.2020 року, визначити остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речовий доказ:

- велосипед червоно-чорного кольору, який передано на зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили, залишити у власності останньої.

Матеріали кримінального провадження №0000236 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/1090/21, провадження №1-кп/210/422/21.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1