Справа № 129/895/21
Провадження №11-сс/801/413/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000092 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 травня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України,

в с т а н о в и в :

30 березня 2021 року близько о 16:50 годин ОСОБА_8 знаходячись в АДРЕСА_2 , біля будівлі Ситковецької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, де раптово в неї виник злочинний умисел спрямований на завідомо неправдиве повідомлення правоохоронним органам про замінування будівлі Ситковецької ЗОШ І-ІІІ ступенів, що загрожує безпеці громадян, з метою викликати занепокоєння, паніку та розгубленість серед працівників закладу освіти.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , цього ж дня, тобто 30.03.2021 року о 16:59 год. за допомогою мобільного телефону «Samsung» моделі «SM-A107F/DS» серійний номер ІМЕІ1: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» ( НОМЕР_3 ), умисно зателефонувала на спеціальну лінію «101» служба якої вказане повідомлення переадресувала на спеціальну лінію «102» та в телефонній розмові вказавши анкетні дані, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїй дій, достовірно знаючи, що вказане повідомлення є неправдивим, і не відповідає дійсності, розуміючи, що своїми протиправними діями у вигляді завідомо неправдивого повідомлення може спричинити наслідки у вигляді порушення громадської безпеки та порядку, порушення звичного режиму закладу освіти, а саме будівлі Ситковецької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, можливої евакуації жителів поруч розташованих будинків та суміжних споруд і будівель, припускала можливість залучення органами влади сил і засобів для перевірки факту викладеного нею в усному повідомленні про підготовку вибуху і запобігання можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодження майна, та бажала настання таких наслідків, ОСОБА_9 повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що будівлі Ситковецької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, за адресою: АДРЕСА_2 , місцевим жителем ОСОБА_10 закладений вибуховий пристрій, після чого завершили телефону розмову.
В результаті злочинних дій ОСОБА_9 ,, яка здійснила телефонний дзвінок на спеціальну лінію «102» чергової частини ГУНП у Вінницькій області та повідомила завідомо неправдиві відомості про закладення вибухівки в будівлі Ситковецької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, за адресою; АДРЕСА_2 з метою проведення оперативно-рятувальних і пошукових заходів було залучено спеціалістів з відділу вибухотехнічної служби ГУНП у Вінницькій області та працівників Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.
В ході проведення огляду будівлі Ситковецької середньої загальноосвітньої школи 1-3 ступенів, а також прилеглої до нього території працівниками поліції за участі спеціалістів-вибухотехнічої служби із застосуванням службової собаки вибухових речовин, пристроїв, а також предметів ззовні на них схожих, виявлено не було.
Ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 травня 2021 року продовжено обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_11 будучи обвинуваченою відносно якої до Вінницького міського суду Вінницької області направлений обвинувальний акт за ч.1 ст.259 КК України, на шлях виправлення не стала та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.259 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, сім`ї, постійної роботи та інших вагомих соціальних й особистісних чинників стримуючого характеру у неї немає, що свідчить про можливість продовження нею злочинної діяльності та переховування від слідства і суду, а тому єдино правильним запобіжним заходом відносно неї може бути лише тримання під вартою без визначення застави.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та застосувати до неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, мотивуючи свої вимоги тим, що остання раніше не судима, не має наміру ухилятися від слідства та суду, має постійне місце проживання та реєстрації де проживає з батьками, є особою молодого віку (19 років) має середньо-спеціальну освіту в Державному навчальному закладі «Немирівський професійний ліцей», отже має стійкі соціальні зв`язки.
Слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі необґрунтовано обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_8 .
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , підозрювану ОСОБА_8 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 слідчий суддя належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України слідчий суддя врахував, що остання в період розслідування відносно неї кримінального провадження про скоєння аналогічного злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, остання на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, та підозрюється у новому кримінальному провадженні, передбаченому ч.2 ст.259 КК України проти громадської безпеки, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, вагомих соціально стримуючих чинників остання не має, що свідчить про те, що вона може продовжити свою злочинну діяльність, буде переховуватися від слідства та суду; нових доказів, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання якого просить сторона захисту в матеріалах провадження відсутні, учасниками судового розгляду в ході апеляційного перегляду їх не надано, а ті що містяться в матеріалах провадження свідчать про обґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 27 травня 2021 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_8 за ч.2 ст.259 КК України без визначення застави залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4