Справа № 761/7747/21
Провадження № 1-кс/761/5276/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на постанову прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 24 червня 2019 року про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000713, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України,
в с т а н о в и в:
25 лютого 2021 року до суду звернулася ОСОБА_2 зі скаргою, відповідно до якої просила слідчого суддю скасувати постанову прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 24 червня 2019 року про обмеження користувачів Реєстру Державної судової адміністрації України у доступі до судових рішень, ухвалених у кримінальному провадженні № 0000713 від 23 травня 2019 року.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000713, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).

17 лютого 2021 року ОСОБА_2 стало відомо, що прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , 24 червня 2019 року постановлено постанову про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні та обмежено користувачів реєстру Державної судової адміністрації України у доступі до судових рішень, ухвалених Печерським районним судом м. Києва у кримінальному провадженні № 0000713 від 23 травня 2019 року, шляхом надіслання її на адресу Державної судової адміністрації України, для виконання.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2 просить слідчого суддю скасувати постанову прокурора від 24 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Так, положенням ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, зокрема:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавача, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, діючим кримінальним процесуальним законом України не передбачено можливості оскарження рішення слідчого, дізнавача, прокурора про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, є вичерпним, а скарга ОСОБА_2 подана до суду на рішення прокурора, що не підлягає оскарженню під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити їй у відкритті провадження за скаргою на постанову прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 24 червня 2019 року про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000713, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 26, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження за її скаргою на постанову прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 від 24 червня 2019 року про недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000713, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 травня 2019 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1