Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1518/21
Справа № 711/5162/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2021 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 у розгляді кримінального провадження по обвинувальному акту відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19 серпня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями судді ОСОБА_1 передано заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 . Дана заява мотивована тим, що згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 17.08.2021 року її як головуючого суддю, визначено для розгляду кримінального провадження по обвинувальному акту відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Зазначає, що на посаді судді Придніпровського районного суду м. Черкаси вона працює з 09 серпня 2010 року. Обвинувачений ОСОБА_4 також працював в Придніпровському районному суді м. Черкаси, починаючи з 01.10.2008 року на посаді робітника, а з 06.08.2014 року на посаді секретаря судових засідань (наказ 41-0 від 06.08.2014) по 14.05.2015 року.

Починаючи з 06.08.2014 року по день звільнення ОСОБА_4 , як секретар судових засідань був закріплений за нею. В зв`язку з неналежним виконанням ним своїх службових обов`язків, було ініційовано службову перевірку за її погодженням, за результатами якої до ОСОБА_4 було застосовано дисциплінарне стягнення.

А тому, з урахуванням вищевикладеного, відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України, заявляє собі самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Дослідивши письмові матеріали провадження, суддя приходить до наступного.

В Придніпровському районному суді м. Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинувальному акту відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.го кримінального провадження.

При вивченні матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинуваченим у даному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , який працював в Придніпровському районному суді м. Черкаси, починаючи з 01.10.2008 року на посаді робітника, а з 06.08.2014 року на посаді секретаря судових засідань (наказ 41-0 від 06.08.2014) по 14.05.2015 року.

Починаючи з 06.08.2014 року по день звільнення ОСОБА_4 , як секретар судових засідань був закріплений за суддею ОСОБА_3 .. В зв`язку з неналежним виконанням ним своїх службових обов`язків, було ініційовано службову перевірку за погодженням судді ОСОБА_3 , за результатами якої до ОСОБА_4 було застосовано дисциплінарне стягнення.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах PiersacvsBelgium, Grievesvs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії , Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Стаття 76 КПК України включає вичерпний перелік обставин, за яких суддя не може брати участь у розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст. 80 КПК України - за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Враховуючи вищевикладене, з метою виключення будь-яких сумнівів у неупередженості судді та об`єктивного розгляду справи, суд вважає, що слід задовольнити заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_3 .

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.77 - 81 КПК України,

УХВАЛИВ:
Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження по обвинувальному акту відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Матеріли кримінального передати до канцелярії Придніпровського районного суду для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1