Справа № 136/1398/20
провадження 1-кп/136/79/20
УХВАЛА
іменем України

"05" квітня 2021 р. м.Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв, Київської обл., проживаючого по АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 04.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
з боку захисту
особи стосовно якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищезазначене клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, яке мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно- небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, в порушення ст. 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів» від 15.02.1995 та ст. 3 Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, не маючи відповідної ліцензії, у невстановлений органом досудового розслідування час та невстановленому місці незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який в подальшому із вищевказаною метою зберігав у строк до 23.06.2020, заздалегідь заховавши його у кімнаті свого житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 . Після цього, ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичного засобу, 23.06.2020 знаходячи біля місця свого проживання, зустрівся з особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_6 , та за грошову винагороду у сумі 200 грн, продав останньому паперовий коробок з-під сірників з речовиною рослинного походження, у висушеному та подрібненому стані зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 1167 від 24.07.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) приблизно 0,31 грам.
Такі дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування було кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, за кваліфікуючою ознакою - якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.
Разом з тим, згідно висновку судово-психіатричного експерта №37 від 27.08.2020, ОСОБА_3 , на ґрунті стійкого психіатричного розладу у вигляді емоційних (афективних) розладів, пов`язаних із органічним ушкодженням головного мозку (Б 06.30), був позбавлений можливості усвідомлювати та керувати своїми діями.
Ураховуючи суспільну небезпечність зазначеного правопорушення та вищевказаного висновку експерта, суб`єкт звернення просить суд вирішити питання про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, помістивши його у психіатричну лікарню із звичайним режимом нагляду.
Суд, вислухавши сторін кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали кримінального провадження, дослідивши усі зібрані у кримінальному провадженні докази, вважає доведеними обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме - незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, за кваліфікуючою ознакою - якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення та його причетність до його вчинення доводиться доказами доданими до матеріалів кримінального провадження, висновком експерта, які були безпосередньо досліджено судом в судовому засіданні, а тому дійшов висновку про обґрунтованість клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.
У судовому засіданні знайшло підтвердження те, що ОСОБА_3 , в момент вчинення суспільно-небезпечного діяння за висновком проведеної під час досудового розслідування судово-психіатричної експертизи не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними та на даний час не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Вимогами ч. 2 ст. 513 КПК України передбачено, що суд встановивши доведеними, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Суд, приймаючи до уваги те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, яка виключає можливість застосування до нього покарання і на даний час є неосудним, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає, що ОСОБА_3 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, у зв`язку із чим наявні усі правові підстави для задоволення клопотання.
Визначаючи відповідно до ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати ОСОБА_3 , суд враховує думку експерта-психіатра, психічний стан неосудного, характер вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, а тому вважає за необхідне госпіталізувати його до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним режимом нагляду.
У відповідності до вимог ст.ст.511-512 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
Зокрема медична документація підлягає поверненню законному володільцю, наркотичні засоби та вологі серветки, що містять змиви з рук слід знищити, грошові кошти, які ОСОБА_3 отримав за збут наркотичної речовини конфіскувати (п. 6 ч.9 ст. 100 КПК).
Питання , щодо 900 грн., які не були використані під час закупівлі та повернуті "покупцем" судом не вирішується, оскільки вказані грошові кошти не є речовими доказами, оскільки не містять на собі слідів кримінального правопорушення.
Враховуючи майновий стан ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне звільнити його від сплати процесуальних витрат.
У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , уданому кримінальному провадженні не обирався.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 372, 395, 512, 513 КПК України, ст. ст. 19, 93 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тетіїв, Київської обл., проживаючого по АДРЕСА_1 .
Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Знищити речові докази, а саме: паперовий коробок з-під сірників з речовиною рослинного походження, у висушеному та подрібненому стані зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою (у перерахунку на висушену речовину) приблизно 0,31 г. та вологі серветки, які містять змиви з рук.
Повернути власнику (законному володільцю) вилучені у Липовецької ЦРЛ медичну карту амбулаторного хворого на його ім`я ОСОБА_3 на 35-ти арк. та медичну карту стаціонарного хворого на його ім`я на 21-ому арк.
Конфіскувати вилучену грошову купюру номіналом 200 грн за №ТБ7677211.
Звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Липовецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо ухвалу не скасовано.
Копію ухвал суду про застосування примусових заходів медичного характеру після набрання законної сили надіслати на виконання до відповідного підрозділу Національної поліції, на який покладається виконання судового рішення про госпіталізацію, а також в експертну установу, де особа перебувала на обстеженні та до закладу охорони здоров`я за місцем її проживання.

Суддя:ОСОБА_1