Справа № 128/1746/18
ВИРОК
Іменем України
06 липня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвокатів:

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000031 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Вінницького району, с. Мізяківські Хутори, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше несудимого

за ч.1 ст. 122, ч.1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

07.01.2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., неповнолітній ОСОБА_6 , перебував в приміщенні закладу громадського харчування «Хуторок», розташованого по вул. Центральній, буд. № 19-А с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області. Після чого, ОСОБА_6 підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_7 та всупереч загально прийнятим нормам моралі, поведінки та добропристойності у суспільстві, маючи на меті вчинення хуліганства відносно останнього, грубо порушуючи громадський порядок та з мотивів явної неповаги до суспільства, незважаючи на перебування в громадському місці, прагнучи себе возвеличити та продемонструвати свою перевагу над іншими, почав голосно висловлюватися в бік ОСОБА_7 нецензурними та іншими образливими словами ненормативної лексики, в тому числі вказуючи на манеру його ходьби, цим самим провокуючи на конфлікт. Задля уникнення непорозуміння та конфлікту, ОСОБА_7 , зробив зауваження ОСОБА_6 , на яке останній відреагував агресивно, після чого, з метою уникнення конфлікту, вийшов до туалету, що розташований на території зазначеного закладу харчування.

ОСОБА_6 , бажаючи продовжити свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_7 , який повертався із туалету та перебував на терасі закладу громадського харчування «Хуторок» за вказаною вище адресою, керуючись малозначним приводом, діючи умисно та цілеспрямовано, демонструючи свою зверхність та бажання самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, грубо порушуючи громадський порядок, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, умисно та з хуліганських спонукань, що супроводжувалось особливою зухвалістю, без попередження, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження та з місця вчинення злочину зник.

Відповідно до висновку експерта № 85/386 від 23.04.2018 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сполучної травми голови - закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, закритого перелому кісток лицевого відділу черепа (кісток носу зі значним зміщенням, перелому перегородки носу), синців на обличчі, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом кісток лицевого відділу черепа потяг за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_6 , 07.01.2018 року, приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи на терасі закладу громадського харчування «Хуторок», розташованого по АДРЕСА_2 , під час вчинення хуліганських дій, тобто, після виниклого з його ініціативи словесного конфлікту з раніше незнайомим йому ОСОБА_7 , керуючись малозначним приводом, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень з хуліганських спонукань, діючи умисно та цілеспрямовано, демонструючи свою зверхність та бажання самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, грубо порушуючи громадський порядок, показуючи своє зневажливе ставлення до існуючих в суспільстві загальновизнаних правил поведінки та моральності, з хуліганських спонукань, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисно та без попередження, наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_7 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження та з місця вчинення злочину зник.

Відповідно до висновку експерта № 85/386 від 23.04.2018 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: сполучної травми голови - закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, закритого перелому кісток лицевого відділу черепа (кісток носу зі значним зміщенням, перелому перегородки носу), синців на обличчі, які за ступенем тяжкості належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом кісток лицевого відділу черепа потяг за собою тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих правопорушеннях не визнав, пояснивши, що 07.01.2018 року, у вечірній час, він разом зі своєю дівчиною пішов на дискотеку, а потім вони зайшли в кафе «Хуторок», що в с. Мізяківські Хутори по вул. Центральній. Він пив каву, алкогольних напоїв не вживав. Коли він вийшов в туалет, побачив, як ОСОБА_7 , напевно зачепившись, впав на клумбу; він перший почав його шарпати за одяг, трясти, кричати та погрожувати. Потерпілий не міг стояти на ногах тому, що був п`яний, від нього було чути різкий запах алкоголю. Прийшла сестра дружини потерпілого і сказала, що з ним хочуть поговорити. Потім приїхав батько, вони поїхали до потерпілого додому, батько говорив з ним; він кричав на всіх і обзивав. Вони з батьком пропонували потерпілому поїхати в лікарню, той відмовився. Коли між ними відбувалася штовханина при жінці потерпілого, ОСОБА_7 вдарив його в пах. Пред`явленого до нього цивільного позову він не визнає і за даних обставин просить його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив, що 07.01.2018 року він разом зі своєю дружиною відпочивав в кафе «Хуторок», що в с. Мізяківські Хутори по вул. Центральній. Виходячи з туалету, який знаходився поза межами кафе, до нього підійшов обвинувачений та запитав, чому він тут ходить, він відповів, що це не його справа, намагався відсторонитися від нього, але той вдарив його, розбив ніс, пішла кров. Після цього ОСОБА_8 втік, він знайшов його на дискотеці, там також були його друзі та дівчина ОСОБА_9 . 08.01.2018 року з приводу тілесних ушкоджень, які йому наніс обвинувачений, він звернувся в лікарню та 09.01.2018 року була проведена операція; потім він ще, приблизно місяць, проходив курс лікування крапельниці в ВЦРКЛ. В той вечір 07.01.2018 року він спиртних напоїв не вживав; біля 00.00 год. до нього додому приїхав обвинувачений разом зі своїм батьком. ОСОБА_8 був п`яний, кричав, погрожував. Ним пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який він просить задоволити, стягнувши з ОСОБА_6 на його користь 6424 грн. 61 коп. матеріальних витрат на лікування; моральну шкоду в розмірі 100000 грн. 00 коп., витрат на правову допомогу в сумі 11500 грн. 00 коп. та судовий збір за подачу позовної заяви про стягнення моральної шкоди в сумі 1004 грн. 80 коп.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що являється батьком обвинуваченого та в той вечір 07.01.2018 року був в «Макдональдсі». Йому зателефонували, сказали, що ОСОБА_7 викликає поліцію та «швидку». Він приїхав в кафе «Хуторок», потерпілого вже там не було, він поїхав до нього додому, той був п`яний, тілесних ушкоджень на ньому не було. Він запропонував поїхати в лікарню, однак потерпілий відмовився. Син йому розповідав, що потерпілий смикав його, а друзі розбороняли.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є дружиною потерпілого та 07.01.2018 року разом з чоловіком перебувала в кафе «Хуторок». ОСОБА_6 вдарив її чоловіка, в того розпух ніс. Коли вона запитала в ОСОБА_8 , чи він його вдарив, той відповів: «Да, я, а що?». Сказав, що чоловік не так поставив ногу. Чоловік не вживає алкогольних напоїв, показав, хто зламав йому носа. Коли вони прийшли додому, в двері хтось постукав, це приїхали батьки обвинуваченого, вони були чи п`яні, чи обкурені, кричали, знімали на телефон, говорили, щоб чоловік їхав робити знімок, але вона була проти.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є сестрою дружини потерпілого. 07.01.2018 року вона з подругами була в кафе, там побили чоловіка її сестри ніс був розбитий. ОСОБА_6 просив, щоб його не били, а його дівчина говорила, що вагітна від нього та також просила, щоб його не били. Потім обвинувачений зі своїми батьками приїхав до них додому, почали кричати, погрожувати, були п`яні, все знімали на телефон; говорили про те, що їх всіх осоромлять тому, що ніякого побиття не було, просто пошкрябаний ніс. Батьки ОСОБА_6 говорили про те, щоб везти ОСОБА_13 в лікарню своєю машиною, але вони боялися за нього, тому і не поїхали. На наступний день вона чула від знайомої, що ОСОБА_6 вихвалявся по вулиці, що побив чоловіка, з яким розбирались вночі він та його батьки, і йому нічого за це не буде.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_6 07.01.2018 року вони були на дискотеці, потім зайшли в кафе, щоб взяти кави. В приміщення кафе заходив ОСОБА_8 , вона залишилась на АДРЕСА_3 , як після того, коли ОСОБА_6 пішов до туалету, його взяв за «барки» ОСОБА_7 , а обвинувачений просив, щоб його відпустили. Потім ОСОБА_8 забрали хлопці ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , постояли біля кафе ще 5 хвилин та пішли. Згодом, біля парку, їх знайшов потерпілий з дружиною та її сестрою; більше нічого вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що є другом обвинуваченого, з потерпілим раніше просто бачилися. Він був на дискотеці з друзями, пили каву, ОСОБА_6 він тоді не бачив. Потім він побачив потерпілого з розбитим носом, самого конфлікту він не бачив.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що працює в кафе «Хуторок» і бачила, як ОСОБА_7 і ОСОБА_6 шарпалися. Вона підійшла до них та звернулася до потерпілого, оскільки той був старшим по віку. Той сказав, щоб вона не вмішувалася і вона пішла на своє робоче місце. Самої бійки вона не бачила, поліцію не викликала тому, що в кафе хлопці часто б`ються. Хтось з жінок підходив до неї, просили серветки. Чула на слідуючий день, що батьки ОСОБА_6 їздили до потерпілого на «розборки».

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що знайома і з обвинуваченим, і з потерпілим. В той вечір вона була разом з подругами в кафе, відпочивала. Бачила ОСОБА_7 з розбитим носом; їй сказали, що ОСОБА_6 його вдарив, самої бійки вона не бачила.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що являється кумом потерпілого і в той вечір він сидів в кафе. ОСОБА_7 пішов в туалет, коли повернувся, в нього був розбитий ніс. Самої бійки він не бачив.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що товаришує з обвинуваченим, знає також і потерпілого. Він був з друзями в кафе, відпочивали; хто конкретно був з ним, він не пам`ятає тому, що був п`яний. В кафе він був десь до опівночі, нічого не пам`ятає: був і в клубі, і в кафе, ходив туди сюди. Коли його викликали на допит в поліцію, він теж нічого не говорив конкретно тому, що не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що знайома з обвинуваченим, а потерпілий це чоловік її знайомої. Подія була на Різдво, два роки тому. Вона з двома подругами була в кафе «Хуторок», що в с. Мізяківські Хутори. Там також був ОСОБА_7 , в якому стані, вона не знає. Бачила також і ОСОБА_6 ; говорили, що ОСОБА_8 розбив носа комусь. Також вона бачила, що жінка вела потерпілого і він був з розбитим носом.

Допитавши обвинуваченого, свідків, потерпілого, дослідивши докази, зібрані та надані досудовим слідством та захистом, зокрема:

квитанцію про сплату ОСОБА_7 судового збору на суму 704 грн. 80 коп. (т.1 а.к.п. 34), позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину (т.1 а.к.п. 35 - 39), висновок експерта № 85/386 за результатами проведеної судово медичної експертизи ОСОБА_7 , яка розпочата 22.01.2018 року та закінчена 23.04.2018 року (т.1 а.к.п. 40 - 43), медичні документи стаціонарного хворого ОСОБА_7 (т.1 а.к.п. 46 - 62), копії чеків на придбання ліків ОСОБА_7 на загальну суму 6424 грн. 61 коп. (т.1 а.к.п. 63 - 67), копію договору про надання правової допомоги від 17.01.2018 року між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т.1 а.к.п. 68 - 69), квитанцію №06 від 17.01.2018 року про сплату гонорару в сумі 11500 грн. ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_5 (т.1 а.к.п. 70), досудову доповідь на ОСОБА_6 (т.1 а.к.п. 92 - 95), відзив ОСОБА_6 на позовну заяву ОСОБА_7 (т.1 а.к.п. 96 - 97), квитанцію про сплату ОСОБА_7 судового збору в розмірі 300 грн. за спричинення моральної шкоди внаслідок вчинення злочину (т.1 а.к.п. 111), витяг з кримінального провадження №0000031 (т.1 а.к.п. 211 - 212), рапорт чергового Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області від 08.01.2018 року (т.1 а.к.п. 213), виписку №606 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 (т. 1 а.к.п. 214), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2018 року (т.1 а.к.п. 215), копію паспорта громадянина України ОСОБА_7 (т.1 а.к.п. 216 - 217), рапорт чергового Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області від 09.01.2018 року (т.1 а.к.п. 218), виписку №683 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 (т. 1 а.к.п. 219), протокол тимчасового доступу до речей від 22.03.2018 року (т.1 а.к.п. 226), висновок експерта № 85/386 за результатами проведеної судово медичної експертизи ОСОБА_7 , яка розпочата 22.01.2018 року та закінчена 23.04.2018 року (т.1 а.к.п. 229 - 220), висновок експерта № 576 за результатами проведеної судово медичної експертизи ОСОБА_7 , яка розпочата 18.05.2018 року та закінчена 23.05.2018 року (т.1 а.к.п. 232 - 233), протокол проведення слідчого експерименту від 27.03.2018 року з фототаблицею (т.1 а.к.п. 234 - 239), копію паспорта громадянина України ОСОБА_10 (т. 1 а.к.п. 243), копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 (т.1 а.к.п. 244), характеристику на учня 5 групи ДНЗ «Гущинецьке ВПУ» ОСОБА_6 від 31.05.2018 року (т.1 а.к.п. 245), характеристику Мізяківсько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на ОСОБА_6 (т.1 а.к. 246), вимогу ГУНП України у Вінницькій області на ОСОБА_6 (т.1 а.к.п. 247), повідомлення Вінницької ЦРЛ від 29.05.2018 року відносно ОСОБА_6 (т.1 а.к.п. 248), акт обстеження умов проживання від ОСОБА_6 (т.1 а.к.п. 249), повідомлення КП «ВОНД «Соціотерапія»» № 1409 від 30.05.2018 року відносно ОСОБА_6 (т.1 а.к.п. 250), повідомлення КЗ «ВОПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» від 31.05.2018 року відносно ОСОБА_6 (т.2 а.к.п. 1), характеристику Мізяківсько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 22.06.2018 року на ОСОБА_6 (т.2 а.к.п. 2), копію почесної грамоти механізатора ФГ «Коливайло» ОСОБА_6 за 2091 рік (т.2 а.к.п. 3), копію свідоцтва про шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 (т.2 а.к.п. 4), характеристику з місця роботи ОСОБА_6 від 10.12.2019 року (т.2 а.к.п. 5), характеристику ДНЗ «Гущинецьке ВПУ» на ОСОБА_6 від 14.12.2018 року (т.2 а.к.п. 6), суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованих правопорушеннях.

На думку суду, дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто, умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що причинило тривалий розлад здоров`я; ч.1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

Невизнання вини в інкримінованих правопорушеннях обвинуваченим ОСОБА_6 суд розцінює як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та ухилення від відповідальності. Вина ОСОБА_6 доведена під час судового слідства частково його власними показами, показами потерпілого та свідків, письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених кримінальних правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України вони відносяться до кримінального проступку (ч.1 ст. 296 КК України) та нетяжкого злочину (ч.1 ст. 122 КК України), особу винного, те що він раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, колишнього навчання та роботи, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; невідшкодування завданого збитку та неусунення заподіяної шкоди. Також, суд враховує думку потерпілого щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої він покладається на розсуд суду. Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд встановив: вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Сукупність даних про обставини вчинення кримінальних правопорушень та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення у виді арешту та позбавлення волі, із застосуванням положень ст. ст. 70, 75, 104 КК України.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку, що він підлягає до часткового задоволення відповідно до положень ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, ст. ст. 133, 141 ЦПК України, ст. ст. 91, 92, 120, 127, 128 КПК України і завдана потерпілому матеріальна та моральна шкода має бути стягнута з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Зокрема, з обвинуваченого підлягають до стягнення на користь потерпілого ОСОБА_7 6424 грн. 61 коп., як витрати на лікування останнього.

Визначаючись щодо розміру компенсації за спричинену потерпілому моральну шкоду, суд враховує характер діяння винного, негативні наслідки в здоров`ї та житті ОСОБА_7 , тривалість моральних страждань і виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 50000 грн. компенсації за спричинену моральну шкоду.

Визначаючись щодо стягнення витрат за надання професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного.

На підтвердження судових витрат потерпілого за надання професійної правничої допомоги до матеріалів кримінального провадження надано: копію договору про надання правової допомоги від 17.01.2018 року між адвокатом ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (т.1 а.к.п. 68 - 69), квитанцію №06 від 17.01.2018 року про сплату гонорару в сумі 11500 грн. ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_5 (т.1 а.к.п. 70), ордер серії ВН №072581 адвоката ОСОБА_5 (т.1 а.к.п. 71), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000087 адвоката ОСОБА_5 (т.1 а.к.п. 72).

Виходячи з часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_7 , відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають до часткового стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 і судові витрати за надання професійної правничої допомоги, зокрема, в розмірі 6040 грн.

Згідно з пунктом 6 частини 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із Законом.

Виходячи з наведеного цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду Кримінального касаційного суду від 10.07.2018 року.

З огляду на викладене, сплачений потерпілим ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 1004 грн. 80 коп. не підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат судом не вирішується, оскільки такі докази стороною обвинувачення суду не надавалися.

Керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, ст. ст. 133, 141 ЦПК України, ст. ст. 127, 128, 370, 373, 374, 376 КПК України,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч.1 с. 296 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 122 КК України у виді 3-х (трьох) років позбавлення волі;

за ч.1 ст. 296 КК України у виді арешту, з урахуванням ст. 101 КК України, на строк 45 (сорок п`ять) днів.

Згідно ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_6 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 - х (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 6424 грн. 61 коп. витрат на лікування; компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 50000 грн. 00 коп. та витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 6040 грн. 00 коп., а всього: 62464 грн. 61 коп.

В решті позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1