Справа № 361/6197/20
Провадження № 1-кп/361/483/21
У Х В А Л А
09 березня 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000945 від 28 березня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

10 червня 2016 року Броварським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2021 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до 14 березня 2021 року. Проте в зазначений строк кримінальне провадження в суді не розглянуто.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

Клопотання мотивовано тим, що на даний час продовжують існувати ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. А саме є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання в разі доведення його вини може ухилятися від суду, крім того, наразі на розгляді в суді знаходиться ще один обвинувальний акт щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 122 КК України, до затримання ОСОБА_4 офіційно не працював, відтак останній може вчинити інший злочин. На думку прокурора, на даний час заявлені ризики не зменшились. Є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_4 , тому останньому необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечив, просив у його задоволенні відмовити. При цьому подав клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, в якому фактично не погоджується з підозрою, яку йому було вручено у даному кримінальному провадженні. Вважає, що слідчим під час її вручення та складання були порушенні вимоги КПК України. Зазначив, що підозра є необґрунтована, прокурором не надано будь-яких доказів.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого, зазначила, що ризики, наведені прокурором, є необґрунтовані. Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на розгляді в суді протягом 2 років перебуває обвинувальний акт, проте вироку у справі немає. Просила у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження тримання під вартою ОСОБА_4 відмовити, клопотання останнього задовольнити.

Прокурор проти заявленого клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 заперечила, вказала, що наразі вирішується питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Заслухавши клопотання прокурора та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , врахувавши думки сторін кримінального провадження щодо заявлених клопотань, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що строк тримання під вартою, застосований ухвалою суду до обвинуваченого ОСОБА_4 закінчується 14 березня 2021 року, а судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, то суд вирішує питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в п. 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно з якою питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Враховуючи, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 спливає 14 березня 2021 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, на даний час судом розпочато судовий розгляд справи, проте не заслухані у судовому засіданні всі свідки зі сторони обвинувачення, не в повній мірі досліджені докази, жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який на даний час не має і учасниками процесу докази на підтвердження цих підстав суду надані не були, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а саме те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, наразі ОСОБА_4 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, до затримання обвинувачений офіційно не працював, а тому може переховуватися від суду з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, як і вдатися до вчинення нових злочинів.

Доказів того, що за станом здоров`я ОСОБА_4 не може утримуватися в слідчому ізоляторі суду надано не було.

Тому суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити на строк 60 днів, з у рахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу під особисте зобов`язання, в якому останній зазначає, що підозра є необґрунтована, з боку службових осіб існує багато порушень, слід відмовити.

Так, під час судового розгляду справи, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд повинен врахувати, чи не зменшилися ризики, які існували під час обрання цього запобіжного заходу. З огляду на положення ч. 4 ст. 194 КПК України тільки під час обрання запобіжного заходу прокурор зобов`язаний довести обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 177 КПК України (а саме наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків). Питання обґрунтованості підозри під час судового розгляду, в якому обвинуваченому вже був обраний запобіжний захід, судом не здійснюється. При цьому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182 184, 194, 197, 331, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів до 07 травня 2021 року включно, без визначення розміру застави. Утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1