В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

27.11.2020 приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебувала у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , де працювала домогосподаркою. Знаходячись всередині будинку та виконуючи свої обов`язки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме золотих прикрас. З цією метою 27.11.2020 близько 10 год. 10 хв. діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу вона зайшла до однієї із спальних кімнат будинку та відкрила одну із шухляд комоду, звідки дістала шкатулку з прикрасами та викрала належні ОСОБА_5 ювелірні вироби, а саме одну пару сережок, виготовлених із золота 585 проби, загальною вагою 5,560 г, які в подальшому сховала у шкарпетки, вартістю 6763 грн. 63 коп. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 6763 грн. 63 коп.

Крім цього, 07.12.2020 приблизно о 11 год. 30 хв., ОСОБА_4 перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , де працювала домогосподаркою. Знаходячись всередині будинку та виконуючи свої обов`язки у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме золотих прикрас. З цією метою вона 27.11.2020 близько 11 год. 40 хв. діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу зайшла до однієї із спальних кімнат та відкрила одну із шухляд комоду, звідки повторно таємно викрала ювелірні вироби, які знаходилися в шкатулці та належать ОСОБА_5 , а саме: підвіски, виготовленої із золота 583 проби, вагою 1,03 г у кількості 1 шт., вартістю 1274 грн. 79 коп. та одну пару сережок, виготовлених із золота 585 проби, загальною вагою 1,22 г, вартістю 1549 грн. 56 коп. Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, внаслідок чого заподіяла потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 2824 грн. 35 коп.

Також, 18.12.2020 приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_4 ,. перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 та виконуючи свої обов`язки домогосподарки, з метою повторного таємного викрадення золотих прикрас шляхом вільного доступу вона зайшла до однієї із спальних кімнат будинку та відкрила одну із шухляд комоду, звідки повторно таємно викрала ювелірні вироби, які знаходилися в шкатулці та належать ОСОБА_5 а саме: золоту каблучку 585 проби, вагою 2,02 г, вартістю 2453 грн. 94 коп., золотий хрестик 585 проби, вагою 1,77 г, вартістю 2138 грн. 28 коп. та срібну сережку у кількості однієї штуки 925 проби, вагою 0,67 г, вартістю 36 грн. 42 коп., які сховала до шкарпеток. Утримуючи при собі вказані прикраси ОСОБА_4 намагалася залишити будинок із викраденим майном, однак її злочинні дії були викриті господарями будинку, а тому вона не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця та злочин не було закінчено з причини, що не залежали від її волі.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та показала, що дійсно 27.11.2020 приблизно о 10 год. 00 хв., 07.12.2020 приблизно о 11 год. 30 хв. та 18.12.2020 приблизно о 12 год. 00 хв. вона перебувала у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , де в ці дні працювала домогосподаркою (прибиральницею). Знаходячись всередині будинку та виконуючи свої обов`язки шляхом вільного доступу вона зайшла до однієї із спальних кімнат, де відкрила одну із шухляд комоду, звідки дістала шкатулку з прикрасами та викрала належні ОСОБА_5 ювелірні вироби, які в подальшому ховала у шкарпетки та покидала будинок. Однак, 18.12.2020 приблизно о 12 год. 00 хв. намагаючись залишити будинок із викраденим майном вона була викрита господарями будинку. З переліком викрадених ювелірних виробів та їх вартістю, що визначені в обвинувальному акті, ОСОБА_4 повністю погоджується.

Обвинувачений, прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України. Таку правову кваліфікацію її дій суд вважає правильною. Крім того, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке вчинене повторно, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченої суд також вважає правильною. Також, судом визнається доведеним, що ОСОБА_4 вчинила незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України. Таку правову кваліфікацію дій обвинуваченої суд вважає правильною.

У судовому засіданні обвинувачена визнала свою провину, висловила жаль з приводу вчинених правопорушень, у зв`язку із чим, щире каяття суд визнає обставиною, яка пом`якшує її покарання. Крім того, встановлено, що згідно протоколу ультразвукового обстеження обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення у стані вагітності, а тому вчинення злочину жінкою у стані вагітності визнається обставиною, яка пом`якшує покарання. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначаючи покарання, суд виходить з того, що обвинуваченою вчинено нетяжкі злочини проти власності та кримінальний проступок. Вона раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності. Згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачена не перебуває. Згідно характеристики дільничного офіцера поліції проживає разом з чоловіком та малолітньою дитиною. По місцю проживання характеризується з посередньої сторони, не схильна до порушення громадського порядку.

З огляду на ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за кожне кримінальне правопорушення окремо таке покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді обмеження волі на строк один рік; за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк три роки.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачена просили суд застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинувачену від реального відбування покарання з випробуванням.

За змістом ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

У справі, що розглядається, судом враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема характер його діяння, наслідки які настали та могли настати, обстановку і спосіб, місце і час вчинення заволодіння золотими прикрасами. Також, суд зважає на форму, вид і ступінь вини обвинуваченої, обставини, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення та характеризують поведінку останньої під час вчинення кримінального правопорушення та індивідуальних особливостей обвинуваченої, зокрема, що вона перебуває в стані вагітності, проживає разом із чоловіком та малолітньою дитиною, а також те, що остання в судовому засіданні засудила свій вчинок, що свідчить про усвідомлення власної протиправної поведінки.

Отже, суд приходить до висновку, що усі вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку про можливість виправлення засудженої без реального відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на неї наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, а саме: каблучку з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору та одну сережку з металу білого кольору у формі «Х», які передано на відповідальне зберігання повернути власнику ОСОБА_5 .

Клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном один рік. Відповідно до ст. 76 КК України необхідно покласти на нього наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: каблучку з металу жовтого кольору, хрестик з металу жовтого кольору та одну сережку з металу білого кольору у формі «Х», які передано на відповідальне зберігання повернути потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На підставі ч. 3 ст. 376 КПК України роз`яснити обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1