Номер провадження: 11-сс/813/1106/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000043, внесеного до ЄРДР 08 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який становить вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто сто дев`яносто тисяч триста двадцять гривень, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 08 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Строк дії запобіжного заходу визначено на шістдесят днів, до 05 вересня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначив наступне:

- слідчим суддею не враховано того факту, що слідчим та прокурором не доведений жодний ризик, передбачений ч. 1 ст. 177 КПК України;

- слідчим суддею не враховано, що підозрюваний визнає вину у скоєному в повному обсязі та щиро кається, має на утриманні неповнолітніх дітей, постійне місце проживання та реєстрації, позитивну характеристику з місця роботи та проживання, раніше не судимий;

- слідчий суддя визначив непомірний розмір застави, який з огляду на характеризуючі данні підозрюваного в їх сукупності свідчить про можливість зменшення визначеного розміру застави.

Посилаючись на такі доводи підозрюваний ОСОБА_8 просить встановити заставу, що становить двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить сорок п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят гривень.

Захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки слідчого судді про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є хибними, оскільки у підозрюваного на утриманні перебуває жінка та неповнолітня донька, також підозрюваний не має паспорту для виїзду за кордон.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний та захисник підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі та врахував їх при постановленні ухвали.

З клопотання слідчого вбачається, що у провадженні СВ Відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000043 від 08 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 08. 07. 2021 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (а.с. 27-30), за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому досудовим розслідуванням місці у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особи 1 та особи 2 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ДП «Одеський нафтопереробний завод», який розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора 1/1, а саме кабельно-провідникової продукції.

З метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та не уставлених досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 розподілили між собою ролі, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 домовились про проникнення на огороджену територію ДП «ОНПЗ», та таємне викрадення кабельно-провідникової продукції, та в подальшому ОСОБА_11 , використовуючи транспортний засіб «ГАЗ», державний реєстраційний номер, якого НОМЕР_1 , та ОСОБА_13 , використовуючи транспортний засіб «Форд Транзіт», державний реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , виконуючи свою роль у злочині, повинні були перевезти викрадене майно на вказаних автомобілях.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 підготували та взяли з собою інструменти, заздалегідь заготовлені для пошкодження та зрізання фрагментів кабельно-провідникової продукції.

Далі, приблизно об 00.00 годин 08.07.2021 (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та не уставлених досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 прибули на раніше вказаних автомобілях до огорожі території ДП «ОНПЗ» за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора 1/1, де ОСОБА_11 , виконуючи свою роль у злочині, від`їхав на автомобілі на безпечну відстань з метою уникнення викриття з боку сторонніх осіб, а ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, проникли через огорожу на територію ДП «Одеський нафтопереробний завод» за адресою: місто Одеса, вулиця Шкодова гора, 1/1 та направились по території в пошуках об`єкту злочину.

Перебуваючи на території ДП «ОНПЗ», ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, почали знімати з естакади електричні кабелі і нарізати їх на фрагменти для зручності викрадення. В ході вище вказаних дій, ОСОБА_10 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 нарізано: 78 відрізків кабелю загальною довжиною 1550,6 метрів та 141 відрізків кабелю загальною довжиною 2505,92 метрів.

Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та не уставлені досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 перекинули викрадені відрізки кабелю через паркан території ДП «ОНПЗ». В подальшому, до вказаного паркану, з метою доведення до кінця спільного злочинного умислу, під`їхав автомобіля «ГАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом, якого перебував ОСОБА_11 , та автомобіль «Форд Транзіт» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом, якого перебував ОСОБА_13 , в які, вищевказані особами, завантажили викрадені відрізки кабелю.

Після чого, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та невстановлені досудовим розслідуванням особа 1 та особа 2 з місця скоєння злочину із викраденим майном зникли, та мали фактичну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, чим спричинили майнову шкоду ДП «ОНПЗ».

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного кримінального правопорушення та фактичні обставини справи, стороною захисту не оспорюються.

Водночас, апеляційним судом встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування, доказами і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. На думку апеляційного суду, встановлені факти та інформація можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 , про підозру якого йдеться, міг вчинити правопорушення, у вчиненні якого йому було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000043.

Так, ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного прибутку та стабільного джерела доходу.

Що стосується доводів сторони захисту на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має місце реєстрації та постійного проживання та раніше не судимий, працює не офіційно, одружений, має на утримані дитину 2010 року народження апеляційний суд приймає до уваги такі доводи, проте зазначає, що вказані обставини не зменшують ризики, встановлені апеляційним судом вище та не дають достатніх підстав вважати, що зазначені соціальні фактори в умовах притягнення до кримінальної відповідальності, будуть мати стримуючи дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.

Щодо посилання сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_8 провину у вчиненому визнає та щиро кається, апеляційний суд зазначає, що питання щодо надання оцінки щирому каяттю та активному сприянню підозрюваним у розкритті злочину буде вирішуватись судом 1-ої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по суті, відповідно до вимог ст. 94, 374 КПК України.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, апеляційний суд доходить переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Разом з тим, при розгляді апеляційної скарги підозрюваного та захисника, апеляційним судом встановлені обставини, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді та прийняття апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З ухвали слідчого судді випливає, що суд визначив заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 190320 грн., однак такий висновок слідчого судді є помилковим, у зв`язку з чим, апеляційний суд вважає за необхідне встановити наступне.

Діючим кримінальним процесуальним законодавством не визначено поняття прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також який період або дата береться за розрахунок цієї суми. Натомість, п. 16 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено поняття мінімальної заробітної плати, та вказано, що це грошова сума, що дорівнює місячному розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

У зв`язку з чим, апеляційний суд вважає за можливим застосувати аналогію закону щодо визначення розміру одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлену законом на 1 січня календарного року відповідно до загальних положень КПК України та, у зв`язку з тим, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на кожний рік встановлюється Законом України «Про Державний бюджет України», то відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021» від 15.12.2020 р. № 1082-IX встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2021 року 2270 гривень

Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що сума застави, визначена судом першої інстанції підозрюваному ОСОБА_8 в перерахунку на 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, повинна складати 181 600 грн.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги підозрюваного та захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком в межах строків досудового розслідування із визначенням розміру застави в межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 грн, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09 липня 2021 року, якою до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000043 від 08 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України скасувати.

Постановити нову, якою клопотання слідчого слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 05.09.2021 року з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 181 600 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на розрахунковий рахунок Одеського апеляційного суду, за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, , а саме:

1. Прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали становить до 05.09.2021р.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4