Справа № 732/1450/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/311/21
Категорія - ч. 2 ст. 121 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

обвинуваченої ОСОБА_6

її захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000259 від 23 червня 2020 року, за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2021 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Радянська Слобода Чернігівського району Чернігівської області, громадянки України, з базовою освітою, яка працює оператором машинного доїння в СТОВ «Тупичівське», вдови, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджена за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі.

Судом ОСОБА_6 визнана винуватою у тому, що 20 червня 2020 року, близько 13 години, перебуваючи біля свого господарства АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, нанесла своєму чоловікові ОСОБА_11 кілька ударів ногами в область голови, після чого, перебуваючи біля входу до будинку вказаного господарства, нанесла йому ще кілька ударів ногами в область голови, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді комплексу тілесних ушкоджень закритої черепно-мозкової травми: синець навколо правого ока, крововилив в м`які тканини голови справа лобної, скроневої, тім`яної та потиличної ділянок, лінійний перелом внутрішньої кісткової пластинки правої скроневої кістки, субдуральний крововилив в проекції правої тім`яної, лобної та скроневої часток, правої потиличної частки, субарахноїдальні крововиливи тім`яної з переходом на праву скроневу та праву потиличну частки, лівої скроневої частки, по випуклій поверхні лівої скроневої частки, які згідно висновку експерта № 602 від 17.07.2020 утворилися не менше як від двох травматичних дій та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких останній ІНФОРМАЦІЯ_2 о 14 год. 50 хв. помер в анестезіологічному відділенні Чернігівської обласної лікарні.

В апеляційні скарзі потерпілий ОСОБА_9 просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, застосувати положення ст. 69 КК України та за ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Призначене судом покарання вважає явно несправедливим через його суворість. Він є рідним братом померлого ОСОБА_11 , який прожив з обвинуваченою у шлюбі багато років. Обвинувачену характеризує виключно з позитивного боку, яка ніколи не ображала свого чоловіка, турбувалася про нього та була доброю господинею, має постійне місце роботи, в той час як його брат фактично жив за рахунок дружини, останні роки зловживав алкогольними напоями.

На думку потерпілого, дана подія є лише збігом обставин, переконаний у тому, що невістка не бажала спричинити смерть його братові. Він не наполягає на суворому покаранні. З часу вчинення злочину і до цього часу ОСОБА_6 проживає в с. Бурівка, має власне житло, постійне місце роботи, позитивно характеризується, її виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_10 також просить вирок суду змінити, застосувати положення ст. 69 КК України та за ч. 2 ст. 121 КК України її підзахисній ОСОБА_6 призначити 5 років позбавлення волі, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.

Аргументує тим, що з урахуванням показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_9 та показань самої обвинуваченої, які узгоджуються з іншими доказами, позитивних характеристик обвинуваченої, наявності у неї постійного місця проживання та роботи, віктимну поведінку самого потерпілого напередодні подій, якою загиблий викликав у його підзахисної хвилювання, образу, що в свою чергу і спонукало до вчинення неправомірних дій.

Звертає увагу, що матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження вини обвинуваченої у спричиненні потерпілому саме умисних тяжких тілесних ушкоджень, а навпаки, з матеріалів справи убачається, що дії ОСОБА_6 носили характер випадковості та були зумовлені поведінкою чоловіка, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Саме у зв`язку з перебуванням потерпілого у стані сильного алкогольного сп`яніння та неможливістю чітко висловитись щодо свого стану здоров`я, а також враховуючи, що видимих тілесних ушкоджень на тілі у померлого не було, її підзахисна помилково прийняла хворобливий стан чоловіка за стан сильного алкогольного сп`яніння та вчасно не звернулась за кваліфікованою медичною допомогою. Тим більше, що під час судового розгляду було встановлено, що в стані сильного алкогольного сп`яніння ОСОБА_11 відключався на строк від декількох годин до декількох діб, саме тому обвинувачена і не звернулась за медичною допомогою.

Її підзахисна ОСОБА_6 у вчиненому щиро розкаялася, визнала свою провину у тому, що саме від її дій наступила смерть чоловіка, злочин вчинила у стані сильного душевного хвилювання, викликаного поведінкою загиблого, а тому суд мав усі підстави призначити покарання нижче від найнижчої межі санкції ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України та ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинувачену та її захисника, які просили про пом`якшення покарання, шляхом зниження строку та звільнення від відбування покарання з випробуванням, потерпілого, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги сторони захисту та просив призначити обвинуваченій покарання, непов`язане із позбавлення волі, прокурора, який заперечував проти поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілого та захисника обвинуваченої задоволенню не підлягають.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у навмисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень своєму чоловікові, ОСОБА_11 , небезпечних для життя в момент заподіяння, від яких той помер через тиждень в обласній лікарні, відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам.

Доводи захисника та потерпілого, що обвинувачена ОСОБА_6 не бажала смерті своєму чоловікові, є безпідставними.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за навмисне заподіяння тяжкого або тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого.

Завдаючи ударів п`яному чоловіку, який не міг самостійно пересуватися, ногами по голові, обвинувачена ОСОБА_6 діяла з прямим умислом на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю, а фактично спричинила закриту черепно-мозкову травму з субдуральними та субдурахноїдальними крововиливами, з лінійним переломом внутрішньої кісткової пластинки правої скроневої кістки, субдуральним крововиливом в проекції правої тім`яної, лобної та скроневої часток, правої потиличної частки, субарахноїдальними крововиливами тім`яної з переходом на праву скроневу та праву потиличну частки, лівої скроневої частки, по випуклій поверхні лівої скроневої частки, які могли утворитися не менше як від двох травмуючи дій, в тому числі і від ударів ногою, взутою в черевик, рукою або іншим предметом, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, та які призвели до набряку мозку та смерті ОСОБА_11 о 1 год. 50 хв. 28.06. 2020 в анестезіологічному відділенні Чернігівської обласної лікарні.

Судово-медичні данні виключають утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 від падіння на тверду поверхню одноразово чи багаторазово, як з прискоренням тілу, так і без такого. А тому, доводи захисту про випадковість заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, не відповідають фактичним обставинам справи, локалізації та морфологічним особливостям виявлених на голові потерпілого тяжких тілесних ушкоджень.

На переконання колегії суддів, обвинувачена не перебувала у стані сильного душевного хвилювання, оскільки з потерпілим чоловіком вони не бачилися зранку, а коли привезли чоловіка без свідомості у стані алкогольного сп`яніння його приятелі, ОСОБА_11 не розмовляв і не пересувався.

Відповідаючи на питання свого захисника обвинувачена підтвердила, що у стані алкогольного сп`яніння, її чоловік ні в той день, ні під час сімейного життя ніколи не сварився та не бився. Побачивши чоловіка нетверезого і у нерухомому стані вона була зла та обурена, адже необхідно було виконувати негайну домашню роботу, в тому числі і труїти колорадських жуків на картоплі, тоді як чоловік не міг самостійно пересуватися. Ногами вона штурхала чоловіка, щоб той прийшов до тями. Така поведінка обвинуваченої вказує на те, що вона діяла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Байдужість обвинуваченої до стану свого чоловіка, який після ударів в голову ногами, пролежав на підлозі три дні і був доставлений в лікарню тільки о 1 год. 45 хв. 23.06.2020, також не може бути визнана обставиною, що пом`якшує покарання.

Призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченого санкцією ч. 2 статті 121 КК України, на підставі ст. 69 КК України, можливе лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.

Сторона захисту, визнаючи провину, заперечує навмисний характер своїх дій, критично не оцінює своєї поведінки та не жалкує з приводу вчиненого.

При позитивних характеристиках, відсутності судимостей у минулому, потерпіла забила ногами до смерті свого чоловіка і покинула у будинку на підлозі, через те, що той повернувся додому у стані сильного алкогольного сп`яніння і через свій безпорадний стан не міг протистояти побиттю чи покликати на допомогу.

Тривалість спільного проживання подружжя, не породжує ні у кого з них право на застосування фізичного насильства.

Як під час розгляду судом першої інстанції, так і в апеляційному суді, не встановлено жодної обставини, яка б істотно знижувала ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченої. При наявності пом`якшуючих обставин, та однієї обставини, що обтяжує покарання, суд обрав покарання в межах мінімальної санкції статті, яке є необхідним і достатнім для виправлення винної та попередження вчинення нових злочинів.

Характер злочину, його наслідки, обставини його вчинення, дозволяють колегії суддів не брати до уваги думку потерпілого, який просив про звільнення від покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_9 та захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 27 січня 2021 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15