Справа № 127/4256/21
Провадження № 1-кп/127/215/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено 20.01.2021 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 15.01.2021 близько 14 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходиться у власності ОСОБА_3 , помітив мобільний телефон марки «Huawei Y5», котрий належить останньому. У цей час у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи цей умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи таємно та непомітно для ОСОБА_3 , з корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, ОСОБА_2 взяв мобільний телефон марки «Huawei Y5», вартість якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/102-21/895-ТВ від 26.01.2021, становить 1883,33 грн., котрий лежав на ліжку у житловій кімнаті потерпілого, заховав його у кишеню штанів та безперешкодно покинув приміщення квартири, розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_2 заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 1883,33 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Положення ст. 12 КК України в сукупністю із санкцією ч. 1 ст. 185 КК України свідчать, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_4 враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до ч. 1 ст. 302 КПК України, просить розглядати обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Судом встановлено, що у відповідності до ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано заяву ОСОБА_2 складену в присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згодний на розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні.
Також до обвинувального акту додано заяву потерпілого ОСОБА_3 , відповідно до якої останній згодний з розглядом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у спрощеному провадженні.
Вказана позиція учасників провадження та факт того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, свідчить про наявність підстав для розгляду вказаного обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України.
Згідно із ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Із заяви ОСОБА_2 , наданої в присутності захисника, судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину за ч. 1 ст. 185 КК України за описаних у формулюванні обвинувачення обставин, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченим не оспорюються встановлені органами досудового розслідування обставини щодо часу, дати, місця вчинення кримінального правопорушення, способу його вчинення, предмету посягання, його кількісних та вартісних ознак, суми заподіяних збитків, способу розпорядження майном. Добровільність вказаного судом встановлено із змісту заяви обвинуваченого, складеної за участю захисника.
Із заяви потерпілого ОСОБА_3 судом встановлено, що потерпілий не оспорює встановлені органом досудового розслідування обставини.
Враховуючи сукупність вказаного, а саме факт того, що обвинувачений, його захисник та потерпілий не оспорюють всі встановлені обставинами кримінального проступку зазначені в обвинувальному акті, учасники судового провадження згодні з розглядом обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без їх виклику, суд вважає за можливе здійснити розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України.
Здійснивши розгляд справи у спрощеному провадженні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши встановлені органом досудового розслідування обставини, позицію учасників судового провадження щодо цих обставин, висловлену з дотриманням вимог ст. 302 КПК України, встановивши, що учасники не оспорюють жодну із встановлених досудовим розслідуванням обставин, суд дійшов висновку про достатність даних для ухвалення вироку із визнанням обвинуваченого винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі вказаного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України, як вчинення крадіжки, тобто таємного викрадення чужого майна.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_2 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» №149 від 20.01.2021 року, ОСОБА_2 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Згідно з довідки ВОПНЛ ім. Ющенка №29/262 від 25.01.2021 року обвинувачений ОСОБА_2 з 06.12.2007 року по 14.01.2008 року перебував на лікуванні з діагнозом «Специфічний розлад шкільних навичок з порушенням емоцій та поведінки», на обліку не перебуває.
Відповідно до характеристики «Житлово-експлуатаційна контора №26» ПП «Вектор 2» на ОСОБА_2 скарг від сусідів не надходило.
З вимоги про судимість від 20.01.2021 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 04.03.2014 року засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 510 гривень, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, проте притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, вчинив умисний корисливий кримінальний проступок, вину у вчиненні кримінального проступку визнав та щиро розкаявся.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт у мінімальному розмірі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.
Суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, оскільки обвинувачений не працює. При цьому суд враховує, що розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 КК України становить від 17000, 00 гривень до 51000, 00 гривень. Такий вид покарання на переконання суду не зможе бути виконаний засудженим самостійно через відсутність джерела доходу, а участь інших осіб, в тому числі і матеріальна допомога в оплаті штрафу, буде суперечити поняттю покарання як такого, визначеному ч. 1 ст. 50 КК України, згідно із якою покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актом про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 817,25 гривень та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Керуючись ст.ст. 65-67, 369 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді вісімдесяти годин громадських робіт.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 817, 25 гривень.
Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.01.2021 року на майно, яке було вилучено 19.01.2021 року під час проведення тимчасового вилучення майна, а саме на: мобільний телефон марки Хуавей, поміщений до спец. пакету НПУ SUD 1054534.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки Huawei Y5 (2019) та залишки упакування, поміщені до спец. пакету Експертна служба МВС України № 3662657, який відповідно до квитанції № 68 зберігається у Відділу поліції № 1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: