У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.04.2021 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 на постанову старшої слідчої СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05.01.2021 року -

в с т а н о в и в:
адвокат ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову старшої слідчої СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05.01.2021 року.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 23.03.2021 року він звернувся до слідчої з адвокатським запитом №22/02-01 щодо надання інформації про стан досудового розслідування та про проведені слідчі дії, прийняті процесуальні рішення по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №003306 від 05.11.2018 року. 17.03.2021 року ним отримано наручно в приміщенні відділу поліції №3 ЛРУП ГУ Національної поліції у Львівській області лист №С-20/Аз/40/02/07/21 із постановою постанову старшої слідчої СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 05.01.2021 року. Вважає дану постанову незаконною, винесеною передчасно, без проведення усіх необхідних слідчих дій та без оцінки доказів. Просить постанову про закриття кримінального провадження від 23.03.2021 року визнати незаконною та скасувати.

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву від 12.04.2021 року, в якій просить скаргу розглядати без його участі та в такій вказав, що скаргу підтримує повністю, а тому вважаю за можливе скаргу розглядати за його відсутності.

Прокурор та старший слідча в судове засідання не з`явилися, хоч належно повідомленні про день, час та місце слухання справи.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, суд вважає за можливе розглядати скаргу у їх відсутності.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, подані до неї документи, в їх сукупності, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до постанови старшої слідчої СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 05.01.2021 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003306 від 05.11.2018 року на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування

Згідно до положень ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Аргументуючи висновок про закриття провадження слідчий цитує положення ст.219 КПК України вказуючи, що строк досудового розслідування кримінального провадження №003306 від 05.11.2018 року закінчився, а також те, що у цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру, у зв`язку з чим на підставі абз.14 ч.1 ст.284 КПК України, дійшов висновку про закриття кримінального провадження.

У частині першій статті 284 КПК України немає чотирнадцятого абзацу, а тому старшою слідчою невірно здійснено покликання в оскаржуваній постанові від 05.01.2021 року на дану норму закону.

Згідно приписів абз.2 п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

При цьому, мотивувальна частина даного рішення не містить жодних посилань на проведення будь-яких слідчих, процесуальних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

Так, згідно вимог ч.5 ст. 110 КПК України, якою передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчий обмежився лише викладом норм ст. 219, абз.14 ст.284 КПК України, разом з тим будь-яких відомостей про обставини кримінального правопорушення, висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив належних дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, ухвали слідчого судді щодо тимчасового доступу до речей та документів від 12.11.2018р., від 19.11.2018р., від 22.01.2019р. не виконані, а також прийняв рішення про закриття кримінального провадження останнім у постанові не наведено, що є неприпустимим.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з принципу публічності, закріпленого в ст.25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Положеннями ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Відтак, слідчий під час винесення постанови від 05.01.2021 року про закриття кримінального провадження належним чином не виконав вимоги КПК України, доказів в обґрунтування мотивів прийняття такого рішення не навів, як і не наведено даних щодо вчинення будь-яких дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення слідчим про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію та відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова винесеною без врахування вимог ст.ст. 110, 284 КПК України, а тому слід скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 слід задоволити.

Керуючись ст.ст. 303, 304,306,307, 318-380, 372 КПК України -

у х в а л и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 задоволити частково.

Скасувати постанову старшої слідчої СВ Франківського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 05.01.2021 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 003306 від 05.11.2018 року та повернути матеріали для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1