Справа № 276/1064/18
Провадження по справі№ 1-кп/276/18/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000399 від 10.08.2018 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Андрушівка, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, дітей на утриманні не має, з середньою освітою, працюючого неофіційно, раніше судимого, 31.08.2017 року засудженого вироком Корольовського районного суду м. Житомира за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , засуджений 31.08.2017 року Корольовським районним судом м. Житомира за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Однак, після сплати штрафу, маючи непогашену у встановленому порядку судимість, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.
Так, в першій декаді квітня 2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи на балконі гуртожитку в АДРЕСА_3 , у невстановленої органом досудового розслідування особи на ім`я ОСОБА_6 за грошову суму в розмірі 100 гривень з метою самозахисту придбав холодну зброю ударно-дробильної дії кастет. Після чого ОСОБА_4 , маючи умисел на носіння холодної зброї ударно-дробильної дії кастету, без передбаченого законом дозволу на носіння холодної зброї, в порушення Положення про дозвільну систему, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року за № 576 та в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року за № 622, діючи умисно, переніс зазначену холодну зброю кастет до себе додому за адресою: АДРЕСА_4 .
Продовжуючи свої злочинні дії, 10.08.2018 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що зазначений кастет відноситься до холодної зброї, особисто тримаючи його при собі, здійснив незаконне носіння холодної зброї, яке полягало у перенесенні його з місця свого проживання до будинку АДРЕСА_5 . Вказаний кастет ОСОБА_4 носив до моменту його виявлення та вилучення працівниками поліції.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.263 КК України, які виразились у незаконному носінні кастету, без передбаченого законом дозволу.
28 вересня 2018 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_8 на підставі статей 469, 472, 473 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.2 ст.263 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
В угоді про визнання винуватості зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України. у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.263 КК України та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просить її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.
В підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.263 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії нетяжких злочинів.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості.
Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена, оскільки умови угоди не суперечать нормам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлено фактичні підстави для визнання винуватості.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
Покарання, запропоноване сторонами, відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, а також санкції ч.2 ст.263 КК України у редакції на час вчинення злочину, врахувавши ст.58 Конституції України та ст.5 КК України. Крім цього, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується виключно позитивно, не перебуває на обліку в лікарів психолого та нарколога. Узгоджене сторонами угоди покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження ним вчинення нових злочинів.
Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості.
На підставі викладеного, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між сторонами угоди та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
Питання щодо речових доказів, суд вирішує відповідно до норм ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28 вересня 2018 року між прокурором Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ: кастет знищити.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1