Справа № 559/165/21
Провадження № 1-кс/559/120/2021
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
23 березня 2021 року місто Дубно Рівненська область
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

представника органу опіки та піклування ОСОБА_5

в присутності психолога ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_7 яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 26 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня-екстерна 11 класу Дубенської загальноосвітньої школи № 6, на 30 діб,-
В С Т А Н О В И В:
17.03.2021 до слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшло вищезазначене клопотання.
Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення та обґрунтування клопотання.
ОСОБА_8 , 25.01.2021,близько 21 години 00 хв., перебуваючи за місцем проживання баби свого вітчима ОСОБА_9 ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_10 , вирішив вбити останню.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті, та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , 25.01.2021,близько 21 години 00 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , умисно наніс металевою трубою, яку приніс з собою та попередньо підготував для нанесення тілесних ушкоджень, не менше трьох ударів в область голови ОСОБА_10 , спричинивши таким чином тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння і основи черепа, в результаті чого ОСОБА_10 , після отриманих тілесних ушкоджень, померла.

Таким чином, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , інкримінованого йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме:

1.протоколом огляду місця події від 26.01.2021, а саме квартири АДРЕСА_3 , де безпосередньо виявлено сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме сліди крові на підлозі, килимі, табуретці, та вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення, металевий предмет, який зовні схожий на цвяходер;

2.протоколом огляду трупа ОСОБА_10 , під час проведення якого виявлено тілесні ушкодження в області голови. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №14 від 26.01.2021, за результатами проведення розтину трупа ОСОБА_10 , смерть ОСОБА_10 настала внаслідок набряку набухання та компресії головного мозку, відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток склепіння та основи черепа, просторими крововиливами в речовину та під оболонку головного мозку;

3.протоколом обшуку від 26.01.2021, а саме господарства по АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_8 , під час якого виявлено та вилучено одяг зі слідами крові;

4.протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка повідомила, що разом із своїм братом ОСОБА_8 , мамою ОСОБА_12 , знайомим ОСОБА_13 пішли до місця проживання бабусі ОСОБА_10 , де ОСОБА_11 бачила, як її брат ОСОБА_8 наніс один удар металевим предметом в область голови ОСОБА_10 , від якого остання впала на підлогу. Крім того, ОСОБА_11 повідомила, що її брат розповідав їй, що спалив одяг, у якому був одягнутий, а також повідомила, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були неприязні відносини.

5.протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 , під час проведення якого остання відтворила події, та показала, як саме її брат ОСОБА_8 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 ;

6.протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, що разом із своїми дітьми ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та другом дітей ОСОБА_13 пішли до місця проживання бабусі ОСОБА_10 , де ОСОБА_11 мала взяти в ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 50 гривень на покупки. Після чого, через деякий час з квартири вибігла ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_10 . Коли її син ОСОБА_8 прийшов до дому, то зізнався, що вдарив ОСОБА_10 , після чого спалив свій одяг, в якому був одягнутий та намагався втекти.

7.протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що разом із своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 пішли до місця проживання бабусі ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , зайшли в квартиру до ОСОБА_10 , де через деякий час вибігли з квартири де ОСОБА_8 повідомив, що три рази вдарив ОСОБА_10 . Крім того, свідок бачив, як ОСОБА_8 палив одяг за місцем свого проживання, в якому він був одягнутий.

8.протоколом огляду від 26.01.2021, а саме господарства по АДРЕСА_1 , де проживав ОСОБА_8 , під час якого виявлено та вилучено попіл з грубки з залишками взуття та одягу.

9.протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який повідомив, що бачив як з під`їзду вибігали дві невідомі особи та побачив відкриті двері до своєї сусідки ОСОБА_10 . Після того, як зайшов у квартиру ОСОБА_10 , помітив останню в крові на підлозі.

10.показами ОСОБА_8 , який визнав вину у вчиненні злочину та повідомив, що умисно взяв із дому металевий предмет, який ззовні схожий на цвяходер, щоб заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_10 , так як остання ображала ОСОБА_8 та його маму ОСОБА_12 . Перебуваючи в квартирі ОСОБА_10 , умисно наніс три удари в область голови металевим предметом, який ззовні схожий на цвяходер, ОСОБА_10 , після чого з місця події зник. Перебуваючи за місцем свого проживання, спалив одяг, в якому був одягнутий в грубці, так як на одязі могли бути сліди крові.

26.01.2021, о 07 годині 00 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_8 , та в подальшому 26.01.2021, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

28.01.2021 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали закінчується 27 березня 2021 року о 07:00 годині. Двохмісячний строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчується 26.03.2021, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки на даний час не виконані наступні судові експертизи: судові імунологічні експертизи, призначені 08.02.2021 та 10.02.2021, судова медико-криміналістична експертиза, призначена 23.02.2021, судово-цитологічні експертизи, призначені 10.02.2021, амбулаторна комплексна психолого-психіатрична експертиза, призначена 02.02.2021, судові молекулярно-генетичні експертизи, призначені 11.02.2021.
Крім того, за результатами виконання експертиз є необхідність у призначенні ще додаткових експертиз з метою повного та всебічного дослідження всіх фактів вчинення вбивства ОСОБА_10 та повного, всебічного розслідування даного кримінального провадження.

Таким чином, 11.03.2021 до Дубенської місцевої прокуратури Рівненської області подано клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Санкція ч.1 ст.115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 може бути застосований.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду. Даний ризик (передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи років до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового слідства та суду. Підтвердженням даного ризику слугує те, що 25.01.2021 ОСОБА_8 , після вчинення особливо тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, втік з місця події, після чого знищивши одяг, в якому був одягнутий, шляхом спалення у грубці, з метою приховати сліди вчинення кримінального правопорушення, мав намір втекти та в подальшому переховуватись, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж можливості реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, останній зможе переховуватися від досудового розслідування та (або) суду.

2. Вчинити інше кримінальне правопорушення (передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_8 , протягом тривалого часу мав неприязні відносини із ОСОБА_10 , так як остання зі слів ОСОБА_8 , ображала його та його матір ОСОБА_12 , в результаті чого, мав образу та ретельно підготувався до вчинення даного кримінального правопорушення, вибравши при цьому знаряддя злочину, а саме металевий предмет, який зовні схожий на цвяходер. Перебуваючи в квартирі за місцем проживання ОСОБА_10 , підійшовши з заду, не зважаючи на похилий вік потерпілої, при якому ОСОБА_10 не могла фізично чинити опір ОСОБА_8 , умисно наніс один удар металевим предметом в область голови ОСОБА_10 , від якого остання впала на підлогу. Не зважаючи на це, в той час коли ОСОБА_10 , лежала на підлозі, а з рани почала іти кров, ОСОБА_8 , не зупинив свої дії, а навпаки наніс ще два удари з досить великою силою в область голови ОСОБА_10 . Таким чином, в обґрунтування даного ризику слугує те, що на даний час органу досудового розслідування не відомо, на кого, ще ОСОБА_8 , має образи, а це відомо лише останньому, так як досудове розслідування тільки розпочалося, а комплексно дослідити психологічні особливості особи ОСОБА_8 , можливо лише в ході проведення комплексної психолого-психіатричної експертизи, яка на даний час знаходиться на виконанні, на що необхідний час, а тому, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_8 , може вчинити дії аналогічного характеру відносно своїх родичів, чи друзів, з якими мав образи. Про що також заявила матір підозрюваного ОСОБА_12 під час розгляду клопотання про застосування до її сина запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема зазначила про наявність не приязних стосунків між її сином та теперішнім чоловіком ОСОБА_9 ..

Беручи до уваги те, що встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також докази обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , на 30 діб, без визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Доводи сторін.
Прокурор підтримала клопотання, попросила його задовольнити. У своєму виступі вона також вказала на ключові аспекти клопотання, а саме на доведеність обґрунтованості підозри, окрім того, просила врахувати, наявність ризику, який не зазначений у клопотанні - вливати на свідків у даному кримінальному провадженні, його наявність обґрунтувала тим, що підозрюваний ОСОБА_8 проживає за однією адресою із малолітньою сестрою ОСОБА_11 , яка була очевидцем вчинення ним злочину та матір`ю ОСОБА_12 , яка є свідком у кримінальному провадженні.

Підозрюваний в судовому засіданні визнав свою причетність до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник враховуючи позицію свого підзахисного, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, покладається на розсуд суду.

Представник органу опіки та піклування ОСОБА_5 при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу просив врахувати вік ОСОБА_15 .

Законний представник підозрюваного ОСОБА_16 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася завчасно. Оскільки в судовому засіданні присутні представник органу опіки та піклування та психолог, судове засідання, слідчий суддя вважає за можливе, провести за її відсутності.

Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, представника органу опіки та піклування, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.
Мотивація суду
Згідно зі ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою(ст. 199 КПК України). Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч. 3 ст. 197 КПК України).

Слідчий суддя, суд повинен враховувати, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише як винятковий захід з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»).

Під час здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх суди зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування чинного законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією, Кримінальним кодексом, Кримінальним процесуальним кодексом, положеннями інших нормативно-правових актів, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, зокрема, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.89, Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.85 («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Крім урахування згаданих підстав, слідчий суддя, суд, беручи до уваги практику ЄСПЛ (рішення від 27.11.2008 у справі «Свершов проти України»), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Слідчий суддя досліджує такі обставини:
1.Чи досі є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України).
2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор, а також, чи заявлений ризик (ризики) не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії обов`язків.
3.Обставини згідно зі ст. 178 КПК України (вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я тощо).
4.Обставини згідно зі ст. 199 КПК України, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення запобіжного заходу та дії обов`язків, покладених на підозрюваного.
Дослідження обставин, зазначених у пункті 3 вище доцільно здійснювати в межах окремих питань, для яких ці обставини мають значення.
Чи є обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України)
Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри доведена доказами, зазначеними у клопотанні. Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри ОСОБА_8 , і що така підозра є обґрунтованою. Сторона захисту не заперечувала проти обґрунтованості підозри.
Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
При продовженні строку застосування будь-якого запобіжного заходу та дії обов`язків, необхідно також оцінити обґрунтованість підозри протягом усього періоду накладення таких обов`язків та обмежень на особу. Обґрунтованість підозри має оцінюватися на кожному етапі - від початкового періоду після затримання особи (у цьому випадку - з моменту притягнення до кримінальної відповідальності), так і в подальшому, коли строк запобіжного заходу та дії обов`язків продовжується. (Рішення у справі Ilgar Mammadov проти Азербайджану, заява № 15172/13 від 22 травня 2014 року, параграф 90)
Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, копії яких детально дослідженні та додані до матеріалів клопотання.
З врахуванням вищевказаних у клопотанні слідчого доказів, що були долученні до клопотання, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_8 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час досить вагомими.
Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий (детектив) чи прокурор, а також чи заявлений ризик (ризики) не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження дії обов`язків.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному був обраний з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зазначені ризик не зменшився.

Крім того, враховується заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений ст.177 КПК України, а саме: впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, який, на думку слідчого судді, знайшов своє підтвердження у судовому засіданні,

Наявність вищезазначених ризиків виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у продовженні тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином .

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Оскільки встановлено наявність двох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що підозрюваному можна продовжити дію запобіжного заходу та покладених на нього обов`язків, у разі якщо оцінка обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії запобіжного заходу та обов`язків, покладених на підозрюваного, та інших обставин вказуватиме на обґрунтовані підстави для такого продовження.

Обставини згідно ст. 199 КПК України, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків
26.01.2021, о 07 годині 00 хвилин, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_8 , та в подальшому 26.01.2021, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

28.01.2021 ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії ухвали закінчується 27 березня 2021 року о 07:00 годині. Двохмісячний строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженні закінчується 26.03.2021, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки на даний час не виконані наступні судові експертизи: судові імунологічні експертизи, призначені 08.02.2021 та 10.02.2021, судова медико-криміналістична експертиза, призначена 23.02.2021, судово-цитологічні експертизи, призначені 10.02.2021, амбулаторна комплексна психолого-психіатрична експертиза, призначена 02.02.2021, судові молекулярно-генетичні експертизи, призначені 11.02.2021.
Крім того, за результатами виконання експертиз є необхідність у призначенні ще додаткових експертиз з метою повного та всебічного дослідження всіх фактів вчинення вбивства ОСОБА_10 та повного, всебічного розслідування даного кримінального провадження.

17.03.2021 керівником Дубенської окружної прокуратури Рівненської області було винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 26.04.2021.

Слідчий суддя враховує те, що у слідчого є обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження під процесуальним керівництвом прокурора. В цілому, слідчий суддя не вбачає затягування досудового розслідування з боку органу досудового розслідування, та приходить до висновку, що є об`єктивні та обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Обґрунтування необхідності продовження строку дії запобіжного заходу.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п.1 ст.5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Перебуваючи на волі ОСОБА_8 , з метою уникнення чи пом`якшення покарання, проживаючи за однією ж адресою із малолітньою сестрою ОСОБА_11 , яка була очевидцем вчинення ним злочину та матір`ю ОСОБА_12 , яка є свідком у кримінальному провадженні, може схилити їх до дачі неправдивих показів, або до зміни наданих раніше показів. Дана обставина, виключає можливість застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання.

В даному конкретному випадку, взявши до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що суспільний інтерес перебування підозрюваного під вартою, переважає над його особистим інтересом.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Слідчим доведено, наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, який не зменшився та неможливість завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що виправдовує подальше тримання підозрюваного під вартою.
Слідчий суддя погоджується, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт чи особисте зобов`язання не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Будь-якої інформації, що свідчить про наявність у ОСОБА_8 хвороб, які б перешкоджали його перебуванню в умовах ізоляції від суспільства у слідчого судді - немає.

При постановлені ухвали, слідчий суддя також бере до уваги ст.3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
На підставі викладеного, враховуючи те, що підозрюваний, досяг лише 17 років, та враховуючи практику ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року, згідно з якою «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», суд приходить до висновку, що жоден більш м`який запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, в наслідок чого, ОСОБА_8 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо застави.
Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення ОСОБА_8 розміру застави, оскільки вчинений ним злочин спричинив загибель людини та вчинений із застосуванням насильства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 392-395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП України в Рівненській області ОСОБА_7 яке погоджене прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 26 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , на 30 діб - задовольнити.
Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня-екстерна 11 класу Дубенської загальноосвітньої школи № 6, без визначення розміру застави, на 30 діб, тобто до 22 квітня 2021 року включно.
Ухвала слідчого судді припиняє свою дію 22 квітня 2021 року.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000011..

Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою оголошена підозрюваному ОСОБА_8 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду
Рівненської області ОСОБА_1