Справа № 141/725/20
Провадження №1-кп/141/9/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2020 року за № 0000059 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Оратів Оратівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працює, раніше не судимий, -
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В період часу з 07.05.2020 року по 14.05.2020 року у ОСОБА_3 , який перебував на території домогосподарства, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 , виник умисел на вчинення крадіжки електричного насосу. З цією метою, переконавшись, що на території домогосподарства нікого немає, та користуючись відсутністю сторонніх осіб, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 підійшов до колодязя, який розташований на території вказаного домогосподарства. В подальшому, за допомогою мотузки, до якої був приєднаний насос, дістав його з колодязя, чим здійснив крадіжку насоса марки «Vodoley» (Водолей) моделі «БВ-0,14-63-У5», що належить потерпілому ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 579 грн. 67 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємному викрадені чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у скоєному визнав повністю, щиро каявся та показав, що він в травні 2020 року, точного числа не пам`ятає, перебуваючи на території домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_3 , викрав насос марки «Vodoley» (Водолей), який належав ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, при цьому в матеріалах справи знаходиться заява (№ ЕП-161/21-Вх) про проведення судового розгляду за його відсутності, у зв`язку з віддаленістю місця постійного проживання від Оратівського районного суду Вінницької області. Претензій до обвинуваченого не має.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, які суд вважає достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, повністю відшкодував матеріальну шкоду потерпілому.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Таким чином, з урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в редакції КК України від 28.04.2020 року, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення, що відповідає вимогам ст. ст. 4, 5 КК України щодо чинності закону про кримінальну відповідальність у часі.

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у неї звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.

Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи, слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,65, 66, 67, 75, 76, 185 ч. 1 КК України, ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, визначене санкцією ч.1 ст. 185 КК України в редакції КК України від 28.04.2020 року, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення експертизи в сумі 490 (чотириста дев`яносто) гривень 32 коп стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області № 141/288/20 від 10.06.2020 року скасувати.

Повернути власнику майна, ОСОБА_5 , водяний насос марки «Vodoley» (Водолей) моделі «БВ-0,14-63-У5» що знаходиться на зберіганні у кімнаті речових доказів СПД № 1 відділу поліції № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Оратівський районний суд Вінницької області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, та направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1