Провадження № 1-м/761/41/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва - ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

представника особи яка подала скаргу адвоката ОСОБА_3

особи відносно якої подана скарга ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

секретаря - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 25.03.2021 року про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) до Французької Республіки, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 222-54 п.1 Кримінального кодексу, ст. L315-1 п.1, ст.311-2 п.1 2 ст.R.311-2 параграф 2 Кодексу про внутрішню безпеку, ст.222-13 п.І 10, ст.132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ),на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 25.03.2021 року про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) до Французької Республіки, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 222-54 п.1 Кримінального кодексу, ст. L315-1 п.1, ст.311-2 п.1 2 ст.R.311-2 параграф 2 Кодексу про внутрішню безпеку, ст.222-13 п.І 10, ст.132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки.

Свою скаргу особа, яка її подала, мотивує тим, 25.03.2021 начальником департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу генерального прокурора ОСОБА_9 винесено постанову про видачу (екстрадицію) до Французької Республіки громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для притягнення його до кримінальної відповідальності за скоєння злочинів передбачених ст. 222-54 п. 1 Кримінального кодексу Французької Республіки, ст. L.315-1 п. 1, ст. L.311-2 п. 1 20, ст. R.315-1 20, ст. 311-1 §III 130, ст. R.311-2 §II Кодексу про внутрішню безпеку Французької Республіки; ст. 222-13 п. І 100, ст. 132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки.

Адвокат ОСОБА_7 яка діє в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) не погоджується з указаним рішенням про видачу ОСОБА_4 , вважає, що висновки про екстрадиційність одного з правопорушень є помилковим і не тільки не відповідають фактичним обставинам матеріалів екстрадиційної перевірки, а і прямо суперечать їм. Постанова про екстрадицію є невмотивованою, необґрунтованою і як наслідок незаконною, у зв`язку із чим, просить скасувати оскаржуване рішення.

В судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу - адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи скарги з наведених в ній підстав, подав письмові доповнення та просив скаргу задовольнити, скасувати постанову, вказавши на необґрунтованість указаної постанови на предмет висновків в ній щодо екстрадиційності ст. 222-13 п. І 100, ст. 132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки. Зокрема вказав, що порівняння указаної норми КК Французької республіки з ч. 4 ст. 296 КК України є помилковим і в корні не вірним. Крім того, 26.02.2021 було складено та затверджено висновок Київською обласною прокуратурою за результатами проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_4 . При цьому, згідно указаного висновку перевірки, ст. 222-13 п. І 100, ст. 132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки визнано екстрадційними так як останні в порівнянні відповідають нормам ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Разом з тим, під час перевірки указаного висновку начальник департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу генерального прокурора ОСОБА_9 частково не погодився з останнім в частині порівняння ст. 222-13 п. І 100, ст. 132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. І в постанові про видачу особи, останній порівняв указану норму уже зі ч. 4 ст. 296 КК України. Крім того, оскаржувана постанова прийнята в період розгляду заяви про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (з 19.03 по 01.04.2021), що є безумовною підставою її скасування з цих підстав.
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію захисту.
Прокурор ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечувала з приводу наведених доводів у скарзі зазначивши, що вказана постанова про видачу особи ОСОБА_4 прийнято на законних підставах та не порушуючи вимоги ст. 590 КПК України.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, додатково долучені сторонами документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, 24.10.2020 о 01:30 під час оформлення пасажирів рейсу №1552 сполученням «Київ-Ізмір» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України виявлено та затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який значиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Французької Республіки для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з нападом із застосуванням насильства та зброї, зберіганням зброї, вибухівки та їх компонентів.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.10.2020 відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.
Офісом Генерального прокурора отримано запит Генеральної прокуратури Французької Республіки про видачу ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст.434-10 п.1 Кримінального кодексу, ст. L.231-1 Дорожнього кодексу, ст. L.233-1 параграф 1 Дорожнього кодексу, ст. 222-54 п.1 Кримінального кодексу, ст. L315-1 п.1, ст.311-2 п.1 2 ст.R.311-2 параграф 2 Кодексу про внутрішню безпеку, ст.222-13 п.І 10, ст.132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки.
Доручення Офісу Генерального прокурора на проведення екстрадиційної перевірки стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшло до Київської обласної прокуратури.
26.02.2021 екстрадиційна перевірка закінчена. Матеріали разом із висновком надіслано до Офісу Генерального прокурора.
25 березня 202021 постановою начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 прийнято рішення про видачу ОСОБА_4 . Французькій Республіці для притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.2 ст.541 КПК України - видача особи (екстрадиція) - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави. П.8 ст.541 КПК України визначає, що екстрадиційна перевірка - діяльність визначених законом органів щодо встановлення та дослідження передбачених міжнародним договором України, іншими актами законодавства України обставин, що можуть перешкоджати видачі особи (екстрадиції), яка вчинила злочин;
Частиною 1 статті 589 КПК України передбачений перелік підстав, які перешкоджають видачі особи іноземній державі, зокрема у разі, якщо: особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; є обґрунтовані підстави вважати, що видача особи (екстрадиція) суперечить інтересам національної безпеки України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України.
Крім того, положеннями частини 2 статті 589 КПК України визначено, що особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України.
В судовому засіданні слідчим суддею було досліджено висновок Київською обласною прокуратурою від 26.02.2021, за результатами проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_4 .
При цьому, згідно указаного висновку перевірки, ст. 222-13 п. І 100, ст. 132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки визнано екстрадційними так як останні в порівнянні відповідають нормам ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Разом з тим, під час перевірки указаного висновку начальник департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу генерального прокурора ОСОБА_9 частково не погодився з останнім в частині порівняння ст. 222-13 п. І 100, ст. 132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а в постанові про видачу особи, останній порівняв указану норму зі ч. 4 ст. 296 КК України без будь якого обґрунтування.
Крім того, як вбачається з наданого слідчому судді повідомлення ДУ «Київське СІЗО» від, 19.03.2021 року до ЦМУ Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області було направлено повторну заяву ОСОБА_4 про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, що не було прийнято до уваги при прийнятті рішення про видачу ОСОБА_4 .

Між тим, суд приймає до уваги, що оскаржувана постанова була вручена ОСОБА_4 26.03.2021 року, за відсутності захисника та перекладача, оскільки ОСОБА_4 являється громадянином Російської Федерації, при врученні якої останій отримувати постанову відмовився. Разом з тим прокурором будь яких належних заходів щодо отримання ОСОБА_4 даного рішення в інший спосіб здійснено не було.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність перевірки та з`ясування вказаних обставин, які відповідно до ч.2 ст.589 КПК України є підставою для відмови у видачі особи.
Крім того, під час проведення екстрадиційної перевірки необхідно перевірити доводи сторони захисту щодо наявності належного міжнародного законодавства, яке застосовується у даній справі, а також інші доводи захисників щодо неповноти проведеної перевірки, та відповідно до положень ст.110 КПК України при прийнятті постанови навести мотиви, їх обґрунтування та посилання на норми законодавства.
Враховуючи наведене, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами, дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою, у зв`язку з чим постанова начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 25.03.2021 року про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) до Французької Республіки, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів підлягає скасуванню.
Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.369-372, 589- 591 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) - задовольнити.

Скасувати постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 25 березня 2021 року про видачу громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) до Французької Республіки, для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ст. 222-54 п.1 Кримінального кодексу, ст. L315-1 п.1, ст.311-2 п.1 2 ст.R.311-2 параграф 2 Кодексу про внутрішню безпеку, ст.222-13 п.І 10, ст.132-75 Кримінального кодексу Французької Республіки.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана прокурором, особою, щодо якої прийнято рішення, її захисником безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1