ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В :
Клопотання надійшло до суду 29.07.2021 року та відповідає вимогам ст. 192-194 КПК України. Дане клопотання вручено підозрюваному ОСОБА_4 та його адвокату ОСОБА_5 04.08.2021 о 14.00 годині.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2021 року близько 08 год. 30 хв. до відділення поліції №2 Фастівського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_8 з приводу того, що в період часу з 19 год. 00 хв. 18.07.2021 по 07 год. 45 хв. 19.07.2021, невідома особа заволоділа автомобілем марки «SkodaOctavia А7» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, а саме 18.06.2020 Індустріальним районним судом міста Дніпро за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування реального покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у вчиненні умисного злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту.
В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний план, діючи таємно, повторно, маючи пряму мету на незаконне заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_8 спить, та не спостерігає за його діями, знайшовши у квартирі ключ від автомобіля, марки «SkodaOctavia А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого залишивши помешкання вийшовши на вулицю.
Продовжуючи свою злочину поведінку, на подвір`ї поблизу будинку АДРЕСА_2 виявив вищевказаний автомобіль та не маючи ні явного, ні уявного права на керування та розпорядження вказаним автомобілем, за допомогою відшуканого ним ключа, відкрив дверцята вказаного автомобіля сів за кермо та привів в дію двигун, після чого попрямував в напрямку м. Києва.
Зазначені обставини і стали підставою для звернення до слідчого судді з даним клопотанням.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та висловив позицію аналогічну змісту поданого клопотання.
В судовому засіданні адвокат підозрюваного ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили застосувати домашній арешт за місцем проживання в м.Дніпро.
Суд, вислухавши позиції сторін кримінального провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.
Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 29.07.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_4 було надано дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для розгляду даного клопотання.
Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, а саме ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді від п`яти до восьми років, яке відносяться до тяжких злочинів.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , доведено зібраними матеріалами кримінального провадження та підтверджується доказами, а саме: рапортом про реєстрацію, протоколом заяви від ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками та допитом потерпілої ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками та допитом свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду предмету, протоколом огляду та перегляду відеозапису.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Прокурором в ході судового розгляду клопотання доведено наявність ризиків передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.
А саме, згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду. Про наявність даного ризику свідчить, те що підозрюваний ОСОБА_4 не має постійного місця проживання на території м. Києва та Київської області; офіційно не працевлаштований; перебуває на іспитовому строці згідно вироку суду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2021; з 20.05.2021 перебуває у активному розшуку відділенням поліції № 1 м. Дніпро.
Вказані фактори свідчать про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду в разі незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на потерпілих, свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі підозрюваний знає місце проживання потерпілої, та місце роботи свідка ОСОБА_9 ,тому може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 ,. у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Судом, також, при обранні запобіжного заходу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , наявність міцних соціальних зв`язків, оскільки останній одружений та має неповнолітню дитину, немає постійного місця роботи, джерело його доходів невідоме, є учасником АТО, що підтверджено документально.
Отже, враховуючи вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що інші заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 2 ст. 131 КПК України, а також більш м`які запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, є недостатніми для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та для запобігання ризикам ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вказані відомості щодо особи ОСОБА_4 об`єктивно вказують на те, що перебуваючи на волі існують реальні ризики, що підозрюваний буде мати можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.
З урахуванням вищевикладеного, суд відхиляє позицію захисту щодо навності підстав для застосування більш мякого запобіжного заходу, зважаючи на те, що на даний час, фактично досудове розслідування тільки розпочалося, не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, з метою отримання належних та допустимих доказів, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу до підозрюваного на такому етапі буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, тим більше підозрюваний не має власного житла на території м.Києва та Київської області, тобто є ризики передбачені в п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. ст. 176 178, 183, 184 КПК України, -
П о с т а н о в и в :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Дніпро, українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, одруженого, має неповнолітнього сина, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого 18.06.2020 Індустріальним районним судом міста Дніпро за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування реального покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 01.10. 2021 року.
Строк дії ухвали до 01 жовтня 2021 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1