ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 29.03.2018 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;
- 04.11.2019 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.263 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, згідно ч.1 ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 05.02.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 70,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
- 09.04.2020 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 14.05.2020 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 246, ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 246, ч. 3 ст. 369 КК України, та призначено покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді обмеження волі строком на один рік; за ч. 1 ст. 246 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на два роки; за ч.3 ст. 369 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним покаранням покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2020, остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, а також визначено долю речових доказів, зокрема: сім дерев породи «Акація біла» діаметр пеньків яких складає 45 см., 40 см., 40 см., 40 см., 41 см., 50 см., 45 см., які передано під зберігальну розписку представнику потерпілого ДП «Дніпропетровське лісове господарство» - вирішено вважати повернутим потерпілому за належністю; спец-пакет № 1237178, всередині якого знаходиться медичний шприц з опієм ацетильованим масою 0,0859 г., який передано на зберігання до камери схову Новокодацького ВП ДВП в Дніпропетровській області вирішено знищити; грошові кошти у розмірі 5000 гривень в кількості 10 купюр номіналом 500 гривень: ХЖ 1239906, ХВ4215412, ХА 7340560, УЖ 4643003, ХЗ 0889613, УЗ 3516380, ХИ 5359741, ХЗ 1368178, БР 0741034, ХЕ 3898363, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження вирішено конфіскувати в дохід держави.
Згідно з обставинами, встановленими судом, обвинувачений ОСОБА_7 05.11.2019 року близько 12 години 40 хвилин, перебуваючи біля магазину, розташованого по вул. Павла Бута в м. Дніпро, де на землі знайшов медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений до позначки 1,5 мл. рідиною коричневого кольору та встановивши за зовнішніми ознаками для себе, що зазначена речовина є особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим. Надалі, ОСОБА_7 керуючись умислом, спрямованим на незаконне придбання і зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, взяв вищезазначений шприц з наркотичним засобом, а саме, опієм ацетильованим, та поклав до лівої зовнішньої кишені, одягненої на ньому куртки, тим самим незаконно придбав для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб. Після чого, ОСОБА_7 , розуміючи, що в знайденому ним медичному шприці, знаходиться особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, почав пересуватись вулицями м. Дніпро. Того ж дня, тобто 05 листопада 2019 року, близько 13 години 20 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку № 26, розташованого по вулиці Платона Петряєва в м. Дніпро, був зупинений співробітниками поліції, які на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», здійснили його поверхневу перевірку. Далі в період часу з 13 годин 20 хвилин до 13 години 50 хвилин, 05.11.2019 року ОСОБА_7 , в присутності понятих чоловічої статі, добровільно видав співробітникам поліції з лівої зовнішньої кишені куртки, яка була вдягнута на ньому, медичний шприц об`ємом 2 мл., заповнений рідиною коричневого кольору до позначки 1,5 мл. Рідина коричневого кольору, масою 1,5105 г., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, що згідно "Списку № 1 "Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено" в Таблиці 1" Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06.05.2000 за № 770 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,0859 г., відповідно до таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 є розміром, що перевищує невеликі.
Крім того, 22.02.2020 року в районі лісосмуги в районі міської клінічної лікарні № 4, розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31, ОСОБА_7 , діючи з особистих мотивів, з метою незаконної порубки деревини для використання її в побутових потребах, прибув на територію виділу № 10 кварталу № 50 Новокодацького лісництва ДП «Дніпропетровське лісове господарство», де побачив насадження дерев дубу, клену та шовковиці. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення шкоди навколишньому природньому середовищу, обвинувачений, діючи протиправно, в порушення вимог Лісового кодексу України, Санітарних правил у лісах України, затверджених постановами Кабінету Міністрів України № 555 від 27.07.1995 року, № 449 від 23.04.1996 року, № 724 від 12.05.2007 року, № 761 від 23.05.2007 року і № 655 від 23.07.2008 року, не маючи відповідного дозволу (лісорубного квитка або ордеру), знаходячись на території указаного лісництва, за допомогою заздалегідь підготовленого приладдя, а саме, бензопили «Зеніт», умисно спиляв, тобто відділив від кореня: сім дерев породи «Акація біла» діаметр пеньків яких складає 45 см., 40 см., 40 см., 40 см., 41 см., 50 см., 45 см. Таким чином, своїми протиправними діями, що виразилися у незаконній порубці дерев у лісових насадженнях, ОСОБА_7 заподіяв істотну шкоду лісовим запасам України на загальну суму 72271,91 грн.
Також, 22.02.2020 року у ОСОБА_7 виник прямий, злочинний умисел спрямований на пропозицію надання неправомірної вигоди слідчому СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , з метою уникнути кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, яке він учинив раніше у сфері злочину проти довкілля, та за яким триває досудове розслідування. Згідно наказу начальника Національної поліції Дніпровської області за № 83 о/с від 01.03.2017 року ОСОБА_11 було призначено на посаду слідчого слідчого відділення Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Відповідно до вимог наказу МВС України від 06.07.2017 №570 «Про організацію діяльності органів досудового розслідування Національної поліції України», крім повноважень, передбачених Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами з питань досудового розслідування, слідчий зобов`язаний при виконанні своїх службових обов`язків: діяти відповідно до принципів верховенства права, законності, рівності перед законом і судом, поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканності житла чи іншого володіння особи, таємниці спілкування, невтручання в приватне життя, недоторканності права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, свободи від самовикриття та права не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї, заборони двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення, забезпечення права на захист, змагальності сторін кримінального провадження та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, публічності, диспозитивності, розумності строків досудового розслідування; під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень у межах установлених КПК України строків; виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі; забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження; не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень; не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості; у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК України. Виконує інші доручення керівництва пов`язані з напрямком діяльності.
Таким чином, слідчий СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_11 мав право незалежно від особистого місцезнаходження і часу, висувати вимоги і приймати рішення, обов`язкові до виконання всіма громадянами, тобто є особою, яка постійно здійснює функції слідчого та є службовою особою, яка займає відповідальне становище. 22.02.2020 року начальник СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підполковник поліції ОСОБА_12 визначив слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 , як слідчого який здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000524, відомості які внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, у якому є достатні докази того, що вказане кримінальне правопорушення вчинено безпосередньо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 28 лютого 2020 року близько 15 години 30 хвилин до слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 під час виконання своїх службових обов`язків, який знаходився у службовому кабінеті №205 на другому поверсі будівлі Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Курінна, 57, прибув ОСОБА_7 . Увійшовши до кабінету слідчого, ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий, злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання слідчому СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 5000 гривень, за не притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.246 КК України, всупереч чинному законодавству України, поклав неправомірну вигоду у розмірі 5000 гривень на стіл службового кабінету, з одночасною пропозицією закрити відносно нього кримінальне провадження №0000524, у якому є беззаперечні докази вчинення ним вказаного злочину, та після того, коли ОСОБА_11 відмовив ОСОБА_7 у прийнятті неправомірної вигоди, за вирішення питання про не притягнення його до кримінальної відповідальності, відчинились двері даного кабінету, після чого грошові кошти залишились на дерев`яному столі, коричневого кольору, що розташований у службовому кабінеті №205 на другому поверсі будівлі Новокодацького ВГ1 ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: м. Дніпро, вул. Курінна 57. 28.02.2020 року в період часу з 15 години 28 хвилин до 15 години 45 хвилин працівниками Дніпропетровського управління ДВБ НП України спільно зі слідчими СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в ході огляду службового кабінету №205, який розташований на другому поверсі будівлі Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Курінна, 57, виявлено та вилучено з письмового столу грошові кошти у розмірі 5000 гривень, які ОСОБА_7 надав слідчому СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 в якості неправомірної вигоди, як службовій особі, яка займає відповідальне становище. Згідно висновку експерта № 19/104-7/7/169 від 06.03.2020 року 10 банкнот номіналом 500 грн. НБУ кожний із серійними номерами: ХЖ 1239906, ХВ4215412, ХА 7340560, УЖ 4643003, ХЗ 0889613, УЗ 3516380, ХИ 5359741, ХЗ 1368178, БР 0741034, ХЕ 3898363, які виявлені та вилучені в ході огляду від 28.02.2020 року при передачі ОСОБА_7 слідчому ОСОБА_11 відповідають за способами друку та спеціальними елементами захисту грошовим знаком аналогічного номіналу та зразків, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання: за ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді обмеження волі строком на один рік; за ч. 1 ст. 246 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на два роки; за ч.3 ст. 369 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним покаранням покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2020, остаточно призначено ОСОБА_7 до відбуття покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна. Відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави грошові кошти у сумі 5000 грн., а також бензопилу Зеніт. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що судом не застосовано положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а саме не конфісковано у дохід держави грошові кошти у сумі 5000 грн., а також бензопилу Зеніт.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та потерпілого, які апеляційну скаргу підтримали, обвинуваченого та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 246, ч. 3 ст. 369 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його дій з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України прокурором не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку, судом першої інстанції допущено не було.
Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони є такими, що заслуговують на увагу.
Так, колегія суддів погоджується з видом та розміром призначеного судом покарання за кожен з вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень окремо, а також за їх сукупністю, що прокурором в апеляційній скарзі не оскаржується.
Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 246 та ч. 3 ст. 369 КК України після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» від 18.02.2016 року № 1019-VІІІ», відповідно до якого текст статті 96-1 КК України викладений в новій редакції.
Так, згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:
1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;
3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;
4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Таким чином, враховуючи, що санкції інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, зокрема передбачених ч. 1 ст. 246 та ч. 3 ст. 369 КК України, встановлюють покарання у виді позбавлення волі, суд безпідставно не застосував положення ст. 96-1 КК України, зокрема щодо грошових коштів у сумі 5000 грн., як засобу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також бензопили Зеніт, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
З урахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації в ОСОБА_7 у власність держави грошових коштів у сумі 5000 грн., як засобу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також бензопили Зеніт, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Водночас, суд вважає, що при вирішенні питання щодо спеціальної конфіскації грошових коштів як засобу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України, в порядку ст. 96-1, 96-2 КК України, є зайвим їх конфіскація в порядку ст. 100 КПК України та підлягає виключенню з вироку.
Пунктом п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо це не погіршує становища обвинуваченого.
Вирішуючи питання про необхідність ухвалення вироку, суд виходить з того, що спеціальна конфіскація не є кримінальним покаранням, тому зміна правової підстави вилучення в обвинуваченого майна в порядку спеціальної конфіскації не погіршує його становища.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, судом в порядку ст. 100 КПК України вирішено питання про звернення в дохід держави грошових коштів.
За цих умов, враховуючи те, що суд за наслідками апеляційного розгляду фактично лише збільшує обсяг майна, яке підлягає конфіскації, змінивши підстави для його вилучення, що не впливає на покарання в цілому, колегія суддів не вбачається підстав для ухвалення нового вироку.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу, частково погоджується з ними, та приходить до висновку про необхідність зміни вироку з наведених в апеляційній скарзі мотивів.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 421 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України - у вигляді обмеження волі строком на один рік;
- за ч. 1 ст. 246 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на два роки;
- за ч.3 ст. 369 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним покаранням покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2020, вважати ОСОБА_7 засудженим до остаточного покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у обвинуваченого ОСОБА_7 у власність держави грошові кошти у сумі 5000 грн., як засоби вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також бензопилу Зеніт, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.
Виключити з вироку посилання на вирішення в порядку ст. 100 КПК України долі речового доказу грошових коштів у сумі 5000 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4