УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву слідчого ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ДБР у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014,, яка полягає у нерозгляді клопотання №1 від 09.06.2021 справа №761/23623/21 (провадження 1-кс/761/13864/2021),
в с т а н о в и в:
15.07.2021 року до судді Шевченківського районного суду м Києва надійшла заява, у якій слідчий ОСОБА_3 , посилаючись на положення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, заявила відвід слідчому судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ДБР у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014,, яка полягає у нерозгляді клопотання №1 від 09.06.2021 справа №761/23623/21 (провадження 1-кс/761/13864/2021).

Свою заяву слідчий ОСОБА_3 мотивував тим, що слідчий суддя ОСОБА_7 відмовила йому у задоволенні його клопотання про повернення скарги адвоката ОСОБА_5 , мотивоване тим, що скарга, на його думку, не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва.

Вищевикладене, на думку слідчого ОСОБА_3 , викликає сумніви у неупередженості слідчого судді та є підставою для задоволення заяви про відвід.

У судове засідання учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явились, що, однак, не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.
Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, заслухавши думку присутніх у судовому засіданні учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.
Так, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Однак, у заяві слідчого ОСОБА_3 про відвід відсутні об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді ОСОБА_4 при розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ДБР у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014,, яка полягає у нерозгляді клопотання №1 від 09.06.2021.

У свою чергу, наведені у заяві слідчого ОСОБА_3 підстави не можна визнати такими, що виключають можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді зазначеної скарги, оскільки вони не містять ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України. При цьому, суть заявленого відводу, зводиться до необргунтованих тверджень слідчого з приводу обов`язку слідчого судді повернути скаргу заявнику з причин її нібито непідсудності Шевченківському районному суду м. Києва.

Такого роду твердження у будь-якому випадку не можуть слугувати достатньою підставою для відводу слідчого судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 та її особистій зацікавленості в результатах розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ДБР у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014,, яка полягає у нерозгляді клопотання №1 від 09.06.2021.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що заява слідчого ОСОБА_3 побудована на припущеннях та зводиться виключно до його власних міркувань, оскільки ним не доведено жодної належної підстави, яка б могла вказувати на певну зацікавленість чи упередженість судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ДБР у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014,, яка полягає у нерозгляді клопотання №1 від 09.06.2021.

Таким чином, враховуючи те, що у судовому засіданні не були встановлені обставини, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді вказаної вище скарги чи свідчили б про її особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у її неупередженості під час розгляду зазначеної скарги, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні заяви слідчого ОСОБА_3 про відвід слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя
у х в а л и в:
У задоволенні заяви слідчого ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ДБР у кримінальному провадженні №0001048 від 10.10.2014,, яка полягає у нерозгляді клопотання №1 від 09.06.2021 справа №761/23623/21 (провадження 1-кс/761/13864/2021) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1