Провадження 1-в/193/198/21
У Х В А Л А
іменем України

05 серпня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Софіївка Дніпропетровської області у режимі відеоконференції з Державною установою «Софіївська виправна колонія (№ 45) клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

12 липня 2021 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення, який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду справи заперечувала проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений не довів свого виправлення.

Присутній у судовому засіданні при розгляді справи представник виправної колонії ОСОБА_4 залишив вирішення даного клопотання засудженого на розсуд суду.

Вислухавши доводи учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК Україниумовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто головною умовою для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким»

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 по даній справі засуджений вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.10.2018 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 04 роки і 01 місяць.
Початок строку відбування покарання: 29.01.2018; кінець строку: 28.02.2022.
З 31.01.2018 року утримувався в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)». За час перебування у вказаній установі характеризувався посередньо. Заохочень не мав, однак мав 3 стягнення.

Засуджений відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№45)» з 17.01.2019 року, характеризується посередньо. Мав одне заохочення та чотири стягнення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, з персоналом установи не щирий, допускає випадки не тактовної поведінки. Працездатний. Роботи із самообслуговування та благоустрою установи виконує згідно графіка, до їх виконання ставиться посередньо. Заходи виховного характеру відвідує регулярно. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Правова просвіта». Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування.
При цьому суд не може залишити поза увагою те, що засуджений на протязі одинадцяти років вісім разів засуджувався за вчинення тяжких злочинів проти власності. ОСОБА_5 неодноразово (тричі) під час призначення покарань судами застосувався іспитовий термін, крім того до нього одного разу (10.09.2010) також застосовувалося умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Станом на 05.08.2021 засуджений фактично відбув визначені п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України 2/3 призначеного судом строку покарання (02 роки, 08 місяців і 20 днів), невідбута частина якого складає 6 місяців і 22 дні.
За ухвалами Софіївського районного суду Дніпропетровської області засудженому ОСОБА_5 вже було відмовлено від 24.06.2020 - у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, а 29.01.2021 - в умовно-достроковому звільненні від подальшого відбування покарання.
За змістом кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться в сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.
Наявність у засудженого ОСОБА_5 судимості за вчинення тяжкого злочину, чотирьох стягнень, його характеризуючих даних, а саме те, що він безініціативно відбуває покарання, працездатний, але до роботи ставиться з формалізмом, що у своїй сукупності свідчить про відсутність намагання засудженого стати на шлях виправлення і своєю зразково поведінкою та ставленням до праці довести своє виправлення.
Крім того слід зауважити, що засуджений не вперше звертається до суду з клопотаннями про умовно-дострокове звільнення, чи заміну призначеного покарання більш м`яким, однак при цьому він навіть не намагається досягнути необхідних умов, які стали б підставю для задоволення таких клопотань.
Відтак слід зазначити, що з часу розгляду останнього клоапотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення, яке мало місце 29.01.2021, окрім строку відбування покарання, який за цей час скоротився, поведінка засудженого залишилася такою ж інертною і далеко не є взірцевою для інших засуджених, а відсутність заохочень за цей час свідчить про те, що він не змінив також і свого ставлення до праці, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення і цього разу.
Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор може подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений у той же строк і порядок, але з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1