Справа № 158/2072/19
Провадження № 1-кп/0158/9/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ківерці кримінальне провадження № 0000140 від 17.03.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ківерці Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, з вищою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що 17 березня 2019 року у період часу з 00:30 по 05:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи у кафе «Гопачок», що по вул. Шевченка, 2а в м. Ківерці Волинської області, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у громадських закладах, порядності та добропристойності, підійшов до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які сиділи за столом у приміщенні даного кафе та вживали пиво, де безпричинно та без згоди вказаних громадян забрав з їхнього столу дві пляшки ємністю по 0,5 літра, в результаті чого між вказаними особами виник словесний конфлікт, під час якого останні повернули собі пиво.

Після цього ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці перед входом до вищевказаного кафе, підійшов до ОСОБА_8 та ігноруючи загальноприйняті у суспільстві норми моралі та правила поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи згаданий вище конфлікт з останнім як нікчемний привід для вчинення злочину, умисно, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область голови, а саме обличчя, внаслідок чого заподіяв йому фізичний біль та тілесні ушкодження.

У подальшому, під час руху ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 по вул. Шевченка у бік місцевого парку, ОСОБА_5 почав нецензурно висловлюватись та наблизившись до приміщення місцевої пошти, що у м. Ківерці по вул. Шевченка, 8 Волинської області, де діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у громадських місцях, порядності та добропристойності, наніс ОСОБА_8 удар по ногах, від якого останній впав на землю, заподіявши йому фізичний біль та піднявши з землі ОСОБА_8 , відвів останнього за приміщення перукарні, яка знаходиться у АДРЕСА_4 , де продовжуючи свої протиправні дії, наносив ОСОБА_8 упродовж 40-50 хвилин почергово по 1-2 удари кулаками обох рук в область голови, а саме по обличчю, яких в загальній кількості було не менше 15 разів, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження.

Під час вчинення зазначених вище дій ОСОБА_5 , до них підійшов ОСОБА_4 , який продовжуючи свої злочинні дії щодо ОСОБА_8 , розпочаті ним у кафе «Гопачок», діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими правилами поведінки у громадських місцях, порядності та добропристойності, у групі осіб з ОСОБА_5 нецензурно висловлюючись в адресу останнього, завдав не менше 3 ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_8 , внаслідок яких заподіяв йому тілесні ушкодження.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій єдиний злочинний умисел знову збив з ніг ОСОБА_8 на землю, де під час перебування останнього в горизонтальному положенні на землі, ОСОБА_4 у групі з ОСОБА_5 завдав не менше 10 ударів по всьому тілу потерпілого, внаслідок яких останньому заподіяно фізичний біль та тілесні ушкодження.

Після цього не припиняючи свої протиправні дії ОСОБА_5 , умисно, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, наніс ОСОБА_8 один удар долонею лівої руки в праве вухо, внаслідок чого заподіяв йому фізичний біль та тілесне ушкодження.

У результаті вказаних вище злочинних дій ОСОБА_4 у групі осіб із ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, легких тілесних ушкоджень та фізичний біль.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю. Дав суду показання про те, що потерпілому будь-яких ударів не наносив. В пізню пору доби прийшов у кафе «Гопачок», заклад вже зачинявся, тому він не мав змоги щось собі придбати. За сусіднім столиком відпочивав потерпілий ОСОБА_8 з друзями, хтось з них пригостив його пивом, а інший був незадоволений цим, тому між ними виник конфлікт. З метою владнати конфлікт він повернув пиво, на цьому конфлікт вичерпався. Коли він вийшов на вулицю, то зліва від виходу побачив велику кількість людей, мабуть там відбувалась бійка, в яку намагався втрутитись ОСОБА_8 , однак він відмовив його це робити. Сам він пішов у «Спорт-Лото», де замовив каву та чекав таксі. Після чого відразу поїхав додому. Таким чином не міг наносити будь-яких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю. Дав суду показання про те, що він відпочив з товаришами спочатку в кафе «Гопачок», де бачив компанію потерпілого, який вів себе неадекватно та агресивно, так як всі вони були в стані алкогольного сп`яніння. В кафе також бачив обвинуваченого ОСОБА_4 , з яким привітався. Через деякий час попрощався з товаришами і пішов у «Спорт-лото», де пив каву, коли почув з вулиці якісь крики. Поблизу приміщення пошти невідомі йому особи били потерпілого ОСОБА_8 , так як він їх чимсь образив. Він намагався розборонити бійку, врешті йому вдалося забрати потерпілого та надати йому першу медичну допомогу. Будь-яких тілесних ушкоджень він потерпілому не наносив, усі завдані тілесні ушкодження були здійснені невідомими йому особами. На даний час батько потерпілого вимагає від нього гроші, в іншому разі погрожує негативними наслідками.

Незважаючи на повне невизнання вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є доведеною сукупністю доказів, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав суду показання, що ввечері 17 березня 2019 року він з друзями відпочивали у кафе «Гопачок», пили пиво, замовили собі ще пива, а коли офіціант приніс замовлене пиво, то обвинувачений ОСОБА_4 , який сидів за сусіднім столиком, повернувся та забрав з їхнього столу пиво. Один з його друзів ОСОБА_9 сказав, що знає обвинуваченого і почав з ним розмовляти, розмова тривала близько 15 хвилин. Через деякий час він вийшов навулицю, поблизу входу в кафе обвинувачений ОСОБА_4 безпричинно наніс йому удар кулаком в обличчя, на цьому конфлікт закінчився. Далі він друзями вирішили піти до місцевого парку, коли рухались по АДРЕСА_5 , то навпроти приміщення пошти до них крикнув ОСОБА_5 , вони зрозуміли, що він агресивно настроєний щодо них та почали втікати. Йому втекти не вдалося, обвинувачений ОСОБА_5 збив його з ніг, почав задавати незрозумілі питання. З обвинуваченим ОСОБА_5 ще було близько 4 осіб йому невідомих. Дана подія відбулася на проїзній частині вулиці, тому хтось сказав піти за приміщення перукарні, що знаходилось поруч. Його змусили йти у двір перукарні, де обвинувачений ОСОБА_5 продовжував наносити йому удари по всіх частинах тіла, декілька разів його збивали з ніг, за хвилин 40 приблизно прийшов обвинувачений ОСОБА_4 , який також наносив йому удари, ображав нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні надав суду показання, що він з друзями ОСОБА_8 та ОСОБА_12 відпочивали в кафе «Гопачок» в березні 2019 року. Коли вони сиділи в кафе, обвинувачений ОСОБА_4 забрав з їхнього столу дві пляшки пива. Пізніше вони вийшли на вулицю, то між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_8 відбулась шарпанина. Пізніше по дорозі в парк близько 02:30 год. поблизу приміщення пошти почув крик, до них бігли декілька осіб, настроєні вороже, обвинувачений ОСОБА_5 збив з ніг потерпілого ОСОБА_8 тому він почав тікати, що відбувалось далі йому невідомо. До 04:00 намагався додзвонитись до ОСОБА_8 , однак останній не відповідав. Потім він сам передзвонив до нього, зустрілись поблизу військоммату, пішли додому до ОСОБА_8 , де він вмився, та він відвів його до батька потерпілого. Потерпілий ОСОБА_8 був дуже побитий. Потерпілий ОСОБА_8 розповідав, що його било декілька осіб.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю підтвердив покази свідка ОСОБА_13 , стверджував, що на вулиці поблизу входу в кафе «Гопачок» обвинувачений ОСОБА_14 шарпався з потерпілим ОСОБА_8 , їх розборонив ОСОБА_9 . Крім того, бачив, що по дорозі в парк перед ними на відстані не менше як 50 м йшли обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які зайшли в приміщення «Спорт-лото». Коли він з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підійшли до приміщення пошти, то хтось кричав «Іди сюди», на що ОСОБА_9 відказав «Тобі треба ти і йди». Після чого позаду нього він чув звуки бійки, хто бився з ким йому невідомо, так як було темно. Так як він не хотів брати участь в бійці, тому він заховався у дворі багатоповерхового будинку. Потім він намагався зідзвонитися з друзями, через деякий час зустрівся з ОСОБА_9 , а ще через годину з ОСОБА_8 , останній був побитий.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні суду показав, що близько 05 години ранку 17 березня 2019 року до нього зателефонував його син потерпілий ОСОБА_8 , який повідомив, що його побили. Він завів його в лікарню, син був дуже побитий, весь в крові, одяг брудний та в крові, на обличчі та інших частинах тіла було видно сліди він взуття.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні суду показала, що є сусідкою обвинуваченого ОСОБА_5 , знає останнього з раннього дитинства та характеризує його виключно з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні суду показав, що бачив бійку поблизу кафе «Гопачок» 17 березня 2019 року, бився потерпілий ОСОБА_8 з якоюсь компанією (де не було обвинувачених).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона працювала оператором в гральних автоматах «Спорт-лото». Одної ночі було людно, був присутній також ОСОБА_5 , пив каву, через деякий час приїхав ОСОБА_4 та попросив викликати таксі. Пізніше більша частина присутніх вийшли на вулицю, за кілька хвилин вона теж вийшла на вулицю, де почула в районі відділення «Нової пошти» звуки бійки, хто з ким бився вона не знає і не бачила. Через годину-півтори вона поблизу приміщення «Спорт-лото» побачила обвинуваченого ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_8 , останній вже був побитий, в крові, обвинувачений набирав воду, щоб вмити потерпілого, витирав кров на ньому.

Крім показань потерпілого, свідків, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ч. 2 ст. 296 КК України, стверджується іншими доказами у кримінальному провадженні:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.03.2019 (а.с. 178), відповідно до якого ОСОБА_8 заявив про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення;

- висновком експерта № 267 від 22.04.2019 (а.с. 182) за результатами проведення судово-медичної експертизи, згідно з яким у потерпілого ОСОБА_8 було виявлені тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.05.2019 з фототаблицею до нього (а.с. 185-188) за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого останній впізнав обвинуваченого ОСОБА_4 як особу, що наносила йому тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2019 з фототаблицею до нього (а.с. 189-192) за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого останній впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, що наносила йому тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.2019 (а.с. 193-196) за участю потерпілого ОСОБА_8 , в ході якого останній детально розказав та показав де і як, яким чином обвинувачені щодо нього вчиняли неправомірні дії;

- висновком експерта № 347 від 29.05.2019 за результатами проведення судово-медичної експертизи, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_8 були наявні множинні тілесні ушкодження.

Оцінюючи наведені вище показання потерпілого, свідків, на предмет їх достовірності, суд дійшов висновку, що вони мають чіткий, логічний, послідовний характер, об`єктивно підтверджуються даними проколів слідчих дій, висновками експертів, узгоджуються між собою та іншими доказами.

Разом з тим, оцінюючи показання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стосовно повного не визнання вини щодо обвинувачення визнаного судом доведеним, суд зазначає про таке.

Судом не приймається до уваги посилання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що жоден з них тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 не завдавав, оскільки вони спростовуються показами потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які були допитані в судовому засіданні, та вказали, що саме обвинувачений ОСОБА_4 наніс один удар потерпілому ОСОБА_8 ще біля кафе «Гопачок», а надалі саме обвинувачений ОСОБА_5 збив з ніг потерпілого ОСОБА_8 по дорозі поблизу пошти, тому посилання захисту на те, що ОСОБА_4 взагалі був відсутній у м. Ківерці на момент нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а обвинувачений ОСОБА_5 навпаки обороняв потерпілого від нападу невідомих осіб є безпідставними. Вказані твердження обвинувачених спростовуються також і наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Судом не приймаються до уваги твердження захисту про відсутність складу злочину в діях обвинувачених, оскільки будь-якого громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю в можливих діях їх підзахисних немає, так як і відсутня група осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови ПВСУ від 22.12.2006 № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство» зазначено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею та ін.; п. 6 вищезазначеної Постанови зазначено, що хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст. 28 КК) мала місце.

В своїх показах потерпілий послідовно і чітко впродовж досудового слідства та судового розгляду вказав хто, як, куди і в якій послідовності з обвинувачених наносив йому удари. Зазначені покази опосередковано підтверджуються і показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 . Покази свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не спростовують показів потерпілого.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме хуліганстві, вчиненому групою осіб, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

За таких обставин, суд визнає показання потерпілого, свідків, дані, які містять протоколах слідчих дій, висновках експертів, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю відповідно до вимог статей 84-86 КПК України підтверджує існування обставин, які відповідно до статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження.

При цьому, суд наголошує на тому, що будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачений КПК України, суду надано не було.

З урахуванням викладеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у хуліганстві, вчиненому групою осіб, тобто в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, і кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 296 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд зазначає, що за змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Також суд ураховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а також які згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не вбачає жодної.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів. Також суд ураховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, неодружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання, а також які згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд не вбачає жодної.

З огляду на наведене, враховуючи: характер і ступінь небезпеки скоєного злочину, які відносяться до категорії нетяжких злочинів; особи підсудного ОСОБА_4 , який за місцем проживання характеризується посередньо; раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався; враховуючи зміст досудової доповіді органу пробації щодо підсудного ОСОБА_4 , в якій вказується про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже середнього рівня небезпеки для суспільства; повного невизнання ним своєї вини, відсутність розкаяння; невідшкодуванні збитків завданих потерпілому; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; конкретних обставин справи, суд призначає ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на наведене, враховуючи: характер і ступінь небезпеки скоєного злочину, які відносяться до категорії нетяжких злочинів; особи підсудного ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується посередньо; раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався; враховуючи зміст досудової доповіді органу пробації щодо підсудного ОСОБА_5 , в якій вказується про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та дуже середнього рівня небезпеки для суспільства; повного невизнання ним своєї вини, відсутність розкаяння; невідшкодуванні збитків завданих потерпілому; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин; конкретних обставин справи, суд призначає ОСОБА_5 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим злочинам, і вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, з обранням покарання в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_5 від відбування покарання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжні заходи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирались.

Речові докази та судові витрати у справі відсутні.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов до обвинувачених про відшкодування майнової шкоди в розмірі 2783,69 грн. та моральної шкоди в розмірі 300000,00 грн., завданої внаслідок кримінального правопорушення. Розмір матеріальної шкоди обґрунтовує витратами на придбання ліків. Розмір моральної шкоди обґрунтовує сильними фізичними та душевними стражданнями, тривалістю нанесення йому тілесних ушкоджень (близько півтори години), їх кількістю, нездатністю вести звичний образ життя, тривалістю лікування. Внаслідок кримінального правопорушення змінився його спосіб життя, були порушені його нормальні життєві зв`язки.

Цивільний позов ОСОБА_8 до обвинувачених в частині відшкодування матеріальної шкоди слід задоволити в повному обсязі, тка як вони цілком і повністю підтверджені доданими до матеріалів позовної заяви квитанціями.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, судом встановлено, що потерпілому ОСОБА_8 дійсно завдано моральну шкоду, але ним не обґрунтовано належним чином суму 300000,00 грн., а тому в цій частині позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи даний позов, суд виходить з вимог статті 1167 ЦК України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнав потерпілий, їх тривалість, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При цьому суд також виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимоги потерпілого ОСОБА_8 та стягнення з солідарно з обвинувачених на його користь моральної шкоди в сумі по 50000,00 гривень.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, статтями 12, 50, 65-67 КК України, статтями 7, 17, 22, 26, 124, 368-371, 373-374, 392, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої злочином задовольнити частково: стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 2783 (дві тисячі сімсот вісімдесят три) грн 69 коп. матеріальної шкоди та 50000 (п`ятдесят тисяч) моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право копію вироку отримати в суді.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1