ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/87/21 Справа № 701/815/19 Категорія: ст.ст. 537, 539 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2020 року про відмову в задоволенні подання Маньківського РС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про приведення вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :
Начальник Маньківського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області ОСОБА_9 звернулася до суду з поданням про приведення вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 у відповідність до вимог закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо про зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування подання зазначила, що ОСОБА_8 , з 16.08.2019 року перебуває на обліку з Маньківському РС філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області. 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617- VІІІ. Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст.309 КК України, якими встановлено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, що і змусило представника Маньківського РС філії Державної установи "Центр пробації" в Черкаській області звернутися до суду з даним поданням.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2020 року клопотання про вирішення питання щодо можливості застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617- VІІІ відносно засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду, керівник Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали Маньківського районного суду Черкаської області від 10.08.2020 року, оскільки факт винесення незаконного судового рішення виявлено обласною прокуратурою в порядку відомчого контролю лише 16.09.2020 року. Скасувати зазначену ухвалу та постановити нову, якою задовольнити подання Маньківського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про приведення вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 щодо зниження покарання до максимальної межі покарання стосовно ОСОБА_8 .

Прокурор вважає, що зазначена ухвала є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню.

Вказує, що твердження суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні подання відносно ОСОБА_8 є необґрунтованими, оскільки відповідно до ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 цього Кодексу. Окрім цього, вказує прокурор, у випадку вчинення засудженим нового кримінального правопорушення виникне необхідність у призначенні останньому покарання згідно з ст.71 КК України шляхом повного або часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а враховуючи, що вирок від 15.07.2019 не приведений у відповідність до законодавчих змін, суд буде позбавлений можливості цього зробити при постановленні рішення по суті.

При цьому, у разі допущення засудженим порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, вирок суду від 15.07.2019 слід буде виконувати реально шляхом направлення засудженого до установи для відбування покарання у виді обмеження волі, що здійснюють виправні центри згідно з ст. 16 КВК України, а тому не приведення вироку від 15.07.2019 у відповідність до законодавчих змін створить перешкоду у направленні особи для відбування покарання, оскільки за цим вироком особу засуджено до 1 року позбавлення волі, а тому відбування цього виду покарання здійснюється згідно з ст. 18 КВК України у виправних колоніях.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VII до ч.1 ст.309 КК України внесено зміни, а саме - санкцією цієї статті передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

В даному випадку максимальна межа покарання, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України передбачає більш м`який вид покарання у виді обмеження волі, тому не приведення вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 стосовно ОСОБА_8 у відповідність з чинним законодавством можуть суттєво звузити права засудженого.

У судовому засіданні прокурор уточнивши вимоги апеляційної скарги керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 просив привести у відповідність вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 відносно ОСОБА_8 замінивши засудженому покарання у виді 2 років позбавлення волі на 2 роки обмеження волі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора належить до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Підставою, передбаченою ст.ст. 409, 413 КПК України, для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Як встановлено при перевірці апеляційних вимог прокурора, судом першої інстанції не дотримано вимоги ст. 370 КПК України через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що суттєво звузило права засудженого, тому за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 10.08.2020, вона належить скасуванню з ухваленням нової ухвали за змістом подання начальника Маньківського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області.

До такого висновку колегія суддів приходить з огляду на наступне.

Вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 затверджено угоду про визнання винуватості від 26.06.2019 між прокурором Маньківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Визнано ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі із звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від його відбування з випробуванням, з іспитовим строком два роки і покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 15.08.2019.

За вимогами п.1 та п. 2 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 КК України, а також відповідно до положень Загальної частини КК України.

Положення ч.2 ст.4 КК України визначають, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

На час вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення діяла редакція Закону України № 270-VI від 15.04.2008, яка передбачала за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Наразі Законом України № 2617- VIІІ від 22.11.2018, який набрав чинності 01.07.2020, редакція ч.1 ст.309 КК України була змінена, відповідно до якої вказане кримінальне правопорушення карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Як передбачено ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того ч.1 та ч.2 ст.5 КК України регламентують, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З аналізу санкції ч.1 ст.309 КК України в попередній та чинній на даний час редакції слідує, що змінена Законом України № 2617- VIІІ від 22.11.2018 редакція ч.1 ст.309 КК України пом`якшує кримінальну відповідальність ОСОБА_8 за статтею, за якою він засуджений, оскільки передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі замість позбавлення волі, тому, на виконання положень ст.ст. 4,5 КК України, дія вказаного Закону поширюється на ОСОБА_8 і приведення вироку щодо нього у відповідність до чинної редакції ч.1 ст.309 КК України, є необхідним, і не призведе до погіршення його становища.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що засудженому ОСОБА_8 при ухваленні вироку від 15.07.2019 обрана міра покарання у виді 2 років позбавлення волі, тоді як такий вид покарання було виключено із редакції, яка діє на даний момент, то він підлягає приведенню у відповідність до Закону № 2617-VIII, шляхом заміни виду призначеного ОСОБА_8 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, з позбавлення волі строком на два роки на покарання у виді обмеження волі строком на два роки, з урахуванням положень ч. 1 ст. 72 КК України.

Керуючись ст. 404, п. 4 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 413, 418, 419, 539 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 10 серпня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою привести вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 15 липня 2019 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, вважати засудженим за цим вироком ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

У решті вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді