Справа № 487/1966/21
Провадження № 1-кс/487/3548/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва у кримінальному провадженні, внесеному 22.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про: скасування арешту, накладеного ухвалами слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва у кримінальному провадженні, внесеному 22.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, на напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та номерні знаки НОМЕР_3 ; зобов`язання слідчого повернути ОСОБА_4 вказане майно; зобов`язання ОСОБА_4 надавати безперешкодний доступ до вказаного майна в разі необхідності проведення з використанням вказаного майна будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Слідча СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності у зв`язку із проведенням слідчих дій.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали за клопотанням, слідчий суддя приходить до наступного.
Перевіркою матеріал встановлено, що у провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000280, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 22.03.2021 до Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_6 , щодо вжиття заходів до невстановленої особи, котра в березні 2021 року, шляхом обману заволоділа майном ОСОБА_6 . Сума матеріального збитку встановлюється.
Крім того встановлено, що заявник ОСОБА_6 та його брат ОСОБА_7 займаються перевезенням автомобілів з-за кордону, розмитненням їх, та у подальшому реалізує їх на території України. 02.11.2020 із ОСОБА_7 зв`язався спільний товариш ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який замовив у них напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , вартістю 22 000 євро.
За вказане замовлення ОСОБА_8 передав завдаток в сумі 1000 доларів США (що на момент замовлення складало 2700 грн.), та 50 000 грн. Залишок суми по домовленості мав бути переданий ОСОБА_6 та ОСОБА_7 після повного переоформлення всіх відповідних документів на території України.
16.03.2021 року в Регіональному сервісному центрі МВС, що розташований по пров. Транспортному 1-А/1 в м. Миколаєві, вказаний напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , по усній домовленості було оформлено на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який працює на підприємстві у ОСОБА_8 . Вказану дію ОСОБА_8 мотивував тим, що у нього вже перевищено ліміт по реєстрації транспортних засобів на підприємстві.
Після того, як всі необхідні документи було оформлено, ОСОБА_8 відмовився надавати залишок суми, що складає 641 800 грн. На теперішній час грошові кошти потерпілим не повернуті, напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , також потерпілим не повернутий.
До вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно рапорту о/у ВКП Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області вжитими оперативними заходами встановлено, що напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , перебуває за адресою: м. Миколаїв, вул. Вінграновського 51-В, де розташоване ТОВ «Автобуд-Нікма».
Згідно інформації, наданої КП «ММБТІ» за адресою: м. Миколаїв, вул. Вінграновського 51-В, право власності зареєстроване за ТОВ «Рейдер-М» - 557/1000ч.; ТОВ «Автобуд-Нікма» - 443/1000ч.
Постановою слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 24.03.2021 року напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у справі, долучено до матеріалів кримінального провадження №0000280 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України.
За змістом ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
У зв`язку з існуванням сукупності підстав та розумних підозр вважати, що зазначений вище транспортний засіб є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій та набутий кримінально протиправним шляхом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а також враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а саме: можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2021 року (справа №487/1966/21, провадження 1-кс/487/1775/21) було накладено арешт на напівпричеп-низькорамний трал марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 , який зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому слідчим суддею враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження здійснюється саме щодо факту набуття права власності на транспортний засіб шахрайським шляхом.
Крім того, ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2021 року (справа №487/1966/21, провадження 1-кс/487/1774/21), у зв`язку із доведенням слідчим згідно ч. 5 ст. 234 КПК України, достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі знаходяться у зазначеному в клопотанні володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей, які мають значення для досудового розслідування, а також пропорційним заходом втручання, слідчим суддею було задоволено відповідне клопотання та надано дозвіл на проведення обшуку приміщень та прилеглої території до них, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві власності належать ТОВ «Рейдер-М» - 557/1000ч. та ТОВ «Автобуд-Нікма» - 443/1000ч., з метою виявлення та вилучення напівпричепа-низькорамного трал, марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 .
26.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено: напівпричеп-низькорамний трал, марки «MOESLEIN», модель ST 3, ідентифікаційний номер шасі НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , номерний знак НОМЕР_5 .
Постановою слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 26.03.2021 року свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , номерний знак НОМЕР_5 , визнано речовим доказом у справі, долучено до матеріалів кримінального провадження №0000280 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 01.04.2021 року було накладено арешт на виявлене та вилучене майно, в ході проведеного 26.03.2021 обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_4 , номерний знак НОМЕР_5 .
Речові докази відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні. При цьому їх зберігання є однією з гарантій реалізації завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, та умовою дотримання прав осіб, права котрих було обмежено, у тому числі й майнові, щодо речей чи майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і на яке ухвалою слідчого судді уже накладено арешт.
Згідно ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За змістом ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: 1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; 3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан; 4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля. У випадках, передбачених цією частиною, речові докази фіксуються за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описуються. У разі необхідності може бути збережений зразок речового доказу, достатній для його експертного дослідження або інших цілей кримінального провадження. Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Згідно ч. 7 ст. 100 КПК України у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 КПК України.
Отже, за змістом частин 6 та 7 ст. 100 КПК України питання щодо речових доказів вирішується слідчим суддею на підставі клопотання слідчого, погодженого із прокурором, виключно у випадку, коли речові докази, перелік яких наведено у п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України передаються за рішенням слідчого судді для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження; передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля, а також коли речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передаються за рішенням слідчого судді Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
У всіх інших випадках визначення місця знаходження речового доказу протягом досудового розслідування покладено законом на орган досудового розслідування.
Аналогічні положення закріплено у Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року №1104 (далі за текстом Порядок КМУ від 19.11.2012 року №1104).
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10.06.2021 року було відмовлено у задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ; ухвалу слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 26.03.2021 року про накладення арешту залишено без змін.
Після цього, 11.06.2021 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подано клопотання про скасування арешту.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 23.06.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва у кримінальному провадженні, внесеному 22.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Після цього, 01.07.2021 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 знову подано клопотання про скасування арешту.
За змістом ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене, у зв`язку із недоведеністю адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, враховуючи, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження, клопотання про скасування арешту на майно задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 84, 91-94, 98, 170-174, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва у кримінальному провадженні, внесеному 22.03.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000280, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1