Дата документу 08.06.2021 Справа № 554/342/18
Провадження №1-кс/554/8748/2021
У Х В А Л А
іменем України
08 червня 2021 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суд м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 при розгляді скарги захисника від 19 березня 2021 року на недотримання розумних строків, поданої в порядку ст.308 КПК України, у кримінальному провадженні №0000049 від 26 серпня 2015 року, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2021 року захисник - адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулась до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України (поштове відправлення від 22 травня 2021 року), в якій просить зобов`язати керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 у належний спосіб та строки, передбачені ч.2 ст.308 КПК України, розглянути скаргу від 19 березня 2021 року, подану в порядку ст.308 КПК України, на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000049 від 26.08.2015 року за підозрою ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України.

Одночасно зі скаргою заявлено клопотання про поновлення строку на подачу скарги, оскільки станом на 22 травня 2021 року захисником не отримано рішення керівника Полтавської окружної прокуратури про результати розгляду скарги. Крім того, в період часу з 02 квітня 2021 року захисником оскаржувалась відповідь від 24 березня 2021 року №133-371-19 за підписом в.о. першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за наслідками чого копію ухвали Полтавського апеляційного суду отримано 19 травня 2021 року. Тому вважає, що строк на подачу скарги був пропущений з поважних причин.

На обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що в провадженні слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 знаходиться кримінальне провадження №0000049 від 26 серпня 2015 року за підозрою ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України.

19 березня 2021 року в даному кримінальному провадженні захисник направив поштою скаргу в порядку ст.308 КПК України на ім`я керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6

02 квітня 2021 року було отримано листа від 24 березня 2021 року за підписом в.о. першого заступника керівника ОСОБА_7 про відмову в задоволенні скарги.

Зазначає, що в порушення ч.1 ст.110, ч.2 ст.308 КПК України керівник Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 станом на 22 травня 2021 року скаргу захисника не розглянув та не виніс постанову про задоволення скарги або про відмову у її задоволенні. Вважає, що на необхідності винесення рішення саме в формі постанови зауважено судом апеляційної інстанції в постанові від 06.05.2021 року у справі №554/342/18.

У зв`язку з цим, посилаючись на п.1 ч.1 ст.303 КПК України, просить задовольнити вимоги поданої скарги.

У судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференції, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 заявлені вимоги скарги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у скарзі, пояснила, що до теперішнього часу не отримала процесуального рішення у формі постанови за підписом керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 . Вважає, що до теперішнього часу її скаргу належним чином не розглянуто, у зв`язку з чим має місце бездіяльність, чим порушено процесуальні права сторони захисту. Не заперечувала щодо повноважень розгляду відповідної скарги першим заступником керівника прокуратури у разі надання йому відповідного доручення, однак, на переконання захисника, якщо останній вважав її скаргу необґрунтованою, то мав винести саме постанову, про що слідує зі змісту рішення суду апеляційної інстанції. З цих підстав просила задовольнити подану скаргу.

Прокурор Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні зі скаргою не погодився. Посилався на положення ч.3 ст.110 КПК України та ч.2 ст.308 КПК України, якими при розгляді таких скарг прокурором вищого рівня прямо не передбачено обов`язкового випадку винесення процесуального рішення у формі постанови, оскільки прийняття такого рішення є дискреційними повноваженнями прокурора, а тому за результатами розгляду відповідне рішення може прийматися і в іншій формі. У свою чергу, надання захиснику обгрунтованої відповіді виконуючим обов`язки першого керівника Полтавської окружної прокуратури відповідає нормам чинного законодавства та його компетенції як уповноваженого прокурора вищого рівня на розгляд таких скарг. Вважає, що розгляд скарги від 19 березня 2021 року відбувся законно, правомірно, та не суперечить КПК України. На підставі викладеного, просив відмовити в задоволенні скарги

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 18 ч.1 ст.3 КПК України визначено, що слідчий суддя, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст.303 КПК України.

Як вбачається з матеріалів скарги, у провадженні СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0000049 від 26 серпня 2015 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, у якому ОСОБА_5 має статус підозрюваного. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється Полтавською окружною прокуратурою.

У судовому засіданні встановлено, що 19 березня 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулась засобами поштового зв`язку до керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 зі скаргою на недотримання розумних строків під досудового розслідування, в порядку ст.308 КПК України, в якій просила перевірити кримінальне провадження №0000049 від 26 серпня 2015 року за підозрою ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України на предмет дотримання розумних строків та надати письмову вказівку процесуальному керівнику ОСОБА_9 закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 протягом однієї доби від дня отримання вказівки (а.с.7-12, 13).

При зверненні до суду ініціатор скарги зазначає, що керівником Полтавської окружної прокуратури допущено бездіяльність щодо не розгляду скарги від 19 березня 2021 року, поданої в порядку ст.308 КПК України, та останнім не було винесено процесуального відповідного рішення у формі постанови.

Разом із тим, установлено, і не заперечувалось у судовому засіданні, що 02 квітня 2021 року захисником був отриманий лист №133-371-19 від 24 березня 2021 року за підписом в.о. першого заступника керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_7 , в якому повідомлено про відсутність підстав для задоволення поданої скарги (а.с.14).

Не погодившись із наданим листом-відповіддю на скаргу, захисник підозрюваного ОСОБА_3 оскаржила даний лист до слідчого судді на підставі п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України (а.с.15-22).

07 квітня 2021 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави у відкритті провадження за відповідною скаргою було відмовлено (а.с.23).

06 травня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду вищевказану ухвалу слідчого судді було залишено без змін (а.с.34-36).

Зокрема, за змістом ухвали суду апеляційної інстанції зазначено, що за результатами розгляду скарги захисника ОСОБА_3 прокурор жодного процесуального рішення не прийняв, а лише надіслав на адресу ОСОБА_3 лист-відповідь, в якому дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги. Враховуючи, що процесуальне рішення прокурору про відмову у задоволенні скарги щодо недотримання розумних строків у кримінальному провадженні не приймалось, предмет оскарження у відповідності до положень п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України відсутній.

З цього вбачається, що судами вирішувались питання виключно в межах вимог, які були винесені захисником у скарзі та з урахуванням зазначених у ній підстав звернення (п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України), та аналіз змісту вказаних судових рішень дозволяє зробити висновок про відсутність в них будь-яких вказівок на необхідність прийняття прокурором вищого рівня рішення у формі постанови за скаргою від 19 березня 2021 року, як на тому наголошує захисник.

Дана ж скарга захисника ОСОБА_3 подана до Октябрського районного суду на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Так, відповідно до положень пункту 1 ч.1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Статтею 308 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування.

Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Частиною 2 статті 36 КПК України окреслені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Повноваження керівника окружної прокуратури (в цьому випадку керівника Полтавської окружної прокуратури) визначені у статті 13 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII.

З окресленого обсягу повноважень прокурора слідує, що закон виокремлює повноваження прокурора при здійсненні ним нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням і повноваження керівника окружної прокуратури.

Чинним КПК України передбачений вичерпний перелік повноважень прокурора вищого рівня.

Зокрема, відповідно до абз.2 ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом.

Водночас, згідно з п.1 абз.3 ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» прокурором вищого рівня є: для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.

Отже, з аналізу вищенаведених норм та відповідно до ст.308 КПК України випливає, що повноваження щодо вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень з приводу недотримання розумних строків під час досудового розслідування належать до виключної компетенції прокурора відповідного органу прокуратури. При цьому, прокурор вищого рівня (керівник окружної прокуратури) наділений повноваженнями в разі наявності підстав для задоволення скарги надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки.

Так, реагуючи на скаргу захисника від 19 березня 2021 року, Полтавською окружною прокуратурою, а саме в.о. першого заступника керівника ОСОБА_7 надано захиснику ОСОБА_3 обґрунтовану відповідь щодо обставин досудового розслідування кримінального провадження №0000049 від 26 серпня 2015 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, яке на даний час зупинене у зв`язку із розшуком останнього.

Статтею 110 КПК України визначено що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Разом із тим, стаття 308 КПК України не передбачає конкретної форми реагування прокурора при розгляді скарги, тоді як інформаційний лист про результати розгляду окреслених захисником питань був направлений на його адресу, що підтверджується наявними матеріалами, та ці обставини не заперечуються останнім.

Таким чином, у судовому засіданні з`ясовано, що прокурором вищого рівня не приймалось процесуальне рішення про відмову адвокату ОСОБА_3 в задоволенні її скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, а було надіслано на її адресу лист-відповідь.

Водночас, за вказаних вище обставин, захисником не доведено, що мала місце бездіяльність, оскільки його було вичерпним чином повідомлено щодо ініційованих ним питань скарги, які полягали у перевірці кримінального провадження №0000049 на предмет дотримання розумних строків та щодо можливості надання вказівки про його закриття, про що надано відповідь №133-371-19 від 24.03.2021 року.

Отже, на момент розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що порушені захисником ОСОБА_3 питання вирішено, про результати розгляду повідомлено, що відповідає повноваженням прокурора, узгоджується з вимогами закону, та підтверджується наявними матеріалами, а відтак у даному випадку предмет оскарження фактично відсутній. Інші питання не відносяться до компетенції слідчого судді.

Разом із цим, виходячи з вимог скарги та підстав, якими керується при зверненні до суду, вбачається, що адвокат ОСОБА_3 оскаржує саме неправомірну бездіяльність керівника Полтавської окружної прокуратури під час розгляду її скарги в порядку ст.308 КПК України, а не безпосередньо дії процесуального прокурора, яким останній не являється та не може втручатися в його самостійну процесуальну діяльність щодо ведення розслідування кримінального провадження.

Виходячи з предмета регулювання норми, закріпленої у ст.303 КПК України, розгляд скарги прокурором вищого рівня в порядку ст.308 КПК України не може вважатися процесуальною дією прокурора на досудовій стадії провадження.

Тому посилання захисника на п.1 ч.1 ст.303 КПК України є безпідставними, оскільки оскарження нерозгляду скарги у порядку ст.308 КПК України не узгоджується з порядком, визначеним положеннями п.1 ч.1 ст.303 КПК України, як бездіяльність прокурора.

Зокрема, відповідно до положень пункту 15 частини 1 статті 3 КПК України прокурор - це особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 17 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень. Тоді як відповідно до пункту 9 цієї статті керівник органу прокуратури - Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, керівник окружної прокуратури та їх перші заступники і заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Частиною 1 статті 37 КПК України визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Таким чином, положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України поширюються лише на того прокурора у конкретному кримінальному провадженні, який визначений відповідно до вимог статті 37 КПК України.

Тому твердження скарги щодо можливої бездіяльності керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 , що виразилась, на переконання захисника, в ігноруванні необхідності розгляду скарги, не підлягають задоволенню, оскільки вказані вимоги виходять за межі повноважень слідчого судді, передбачені КПК України.

З урахуванням викладеного, вимоги скарги про зобов`язання розглянути скаргу від 19 березня 2021 року, подану в порядку ст.308 КПК України, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки на неї було надано мотивовану та обґрунтовану відповідь.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що у задоволенні скарги потрібно відмовити.

Крім того, у скарзі захисник ОСОБА_3 просить поновити пропущений строк на подачу скарги.

Беручи до уваги доводи, зазначені у скарзі, зокрема, щодо обставин отримання листа-відповіді, фактів подальшого його оскарження в судовому порядку, які не були спростовані, ураховуючи гарантоване право кожного на судовий захист, як наслідок, у даному випадку, при зверненні до суду зі скаргою від 22 травня 2021 року, процесуальний строк на оскарження захисником пропущено з поважних причин, а тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання та поновити йому пропущений строк звернення до суду зі скаргою.

Керуючись ст.ст. 22, 24, 117, 303, 306-307, 308, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника підозрюваного задовольнити та поновити адвокату ОСОБА_3 пропущений строк звернення до суду зі скаргою.

В задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 при розгляді скарги захисника від 19 березня 2021 року на недотримання розумних строків, поданої в порядку ст.308 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000049 від 26 серпня 2015 року, за підозрою ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України, зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1