УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/1445/21

Номер провадження 1-кс/495/765/2021

02 квітня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «РОСТГРУП ПЛ» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
29.03.2021 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із клопотанням, поданим в інтересах ТОВ «РОСТГРУП ПЛ», в якому просив арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2021 на екскаватор з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 скасувати.

Клопотання обґрунтовано тим, що Виший спеціалізований суд України у своєму узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначив, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Станом на 24.03.2021 у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру.

У судове засіданні адвокат ОСОБА_3 а не з`явився, повідомлявся, причини неявки суду не відомі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий подав заяву про неможливість прибуття у судове засідання (вх. № ЕП-1997/21-Вх).

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши клопотання та надані матеріали, оцінивши їх у сукупності з іншими доказами, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В ході розгляду клопотання встановлено, що 03.03.2021 до чергової частини відділення поліції №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що ним виявлено факт будівництва без дозвільних документів готелю та причалу на піщаній косі узбережжя Чорного моря, біля с. Лебедівка Тузлівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області, яка входить до території НПП «Тузлівські лимани».
За даним фактом 04.02.2021 внесено відомості до ЄРДР за №0000245, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.
В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який пояснив, що приїхавши до 2-го кілометра піщаної коси узбережжя Чорного моря біля с. Лебедівка Тузлівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області він побачив, що біля незаконно побудованого готелю на пляжі, яким користується ОСОБА_5 здійснюється будівництво причалу та розширення готелю, для чого на вантажних автомобілях до місця, де проводиться будівництво, привозять будівельне сміття для укладки фундаменту, та пояснив, що відповідно до публічної кадастрової карти земельна ділянка (частина піщаної коси) де проводиться будівництво не зареєстрована та відповідно кадастровий номер не присвоєно.
Встановлено, що вказаний готель знаходиться в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_5 організував будівництво причалу та розширення готелю на самовільно-захопленій земельній ділянці.
Відповідно до публічної кадастрової карти земельна ділянка на якій знаходиться готель та проводиться будівництво не зареєстрована та кадастровий номер не присвоєно.
13.03.2021 в ході моніторингу соціальної мережі «Фейсбук» виявлено публікацію щодо проведення будівельних робіт на території піщаної коси узбережжя Чорного моря біля с. Лебедівка Тузлівської сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області з фотографіями екскаватора за допомогою якого здійснюється насип будівельного сміття у водойму Чорного моря для будівництва пірсу.
13.03.2021 було проведено огляд піщаної коси Чорного моря біля АДРЕСА_2 , в ході проведення огляду якої виявлено огороджену територію периметром 132,3х45,5х128,3х42,8 метрів, на якій знаходиться триповерхова будівля розмірами 26х8,1м, а також бетоновану площадку «Г» подібної форми розмірами 27,35х28,4х15,3х9,45м, окрім цього з південної сторони вказаної території наявний насип з ґрунту та обломків залізобетонних блоків, який веде в глибину моря, загальна довжина якого складає 70 метрів, ширина в верхній частині 5 метрів та висотою над рівнем моря 2,7 метрів.
В ході проведення огляду було виявлено та тимчасово вилучено екскаватор помаранчевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , за допомогою якого здійснювався насип в море, оскільки сліди виявлені на насипу, що схожі на сліди гусениць ведуть прямо до місця розташування екскаватора. Вказаний екскаватор помаранчевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 було опечатано на місці огляду, з внутрішньої сторони гусениць екскаватора відібрано зразки ґрунту, які поміщено до сейф-пакет №ЕХР0233819, з ківша екскаватора були відібрані зразки ґрунту, які поміщено до сейф-пакету INZ1099129, також для проведення порівняльної ґрунтознавчої експертизи було відібрано два зразки ґрунту з насипу, який веде в море, які поміщено до сейф-пакетів №SUD008353 та №SUD008352.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2021 накладено арешт на наступне майно: зразки ґрунту, які поміщено до сейф-пакету №ЕХР0233819 та визначити місце його зберігання в камері зберігання речових доказів відділення №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Татарбунари, вул. Центральна, 15; зразки ґрунту, які поміщено до сейф-пакету №INZ1099129, та визначити місце його зберігання в камері зберігання речових доказів відділення №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Татарбунари, вул. Центральна, 15; зразки ґрунту, які поміщено до сейф-пакетів №SUD008353 та №SUD008352 та визначити місце його зберігання в камері зберігання речових доказів відділення №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, за адресою: Одеська область, м. Татарбунари, вул. Центральна, 15. Накладено арешт на майно у вигляді заборони відчуження екскаватора помаранчевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 та передати його на відповідальне зберігання власнику ТОВ «РОСТГРУП ПД».

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В силу ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти це питання набуває у відношенні здійснення судового контролю за діяльністю сторони обвинувачення, представники якої наділені значними можливостями застосування заходів примусового характеру.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

Як встановлено в ході розгляду клопотання, екскаватор помаранчевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 належить ТОВ «РОСТГРУП ПД», який не є стороною кримінального провадження №0000245 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, в рамках якого прийнято рішення про арешт майна.

Продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, може призвести до порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст.41 Конституції України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950р.), учасником яких є України.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої влади й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при внесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що на теперішній час відсутні підстави для збереження заходу забезпечення у вигляді арешту майна, а саме: екскаватора помаранчевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ТОВ «РОСТГРУП ПД», відтак арешт на вказане майно,накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2021, в рамках кримінального провадження №0000245, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «РОСТГРУП ПЛ» про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.03.2021 в рамках кримінального провадження №0000245за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України в частині наступного майна екскаватора помаранчевого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить ТОВ «РОСТГРУП ПД».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1