Єдиний унікальний № 946/1283/21
Провадження № 1-кп/946/419/21
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

25 лютого 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

29.01.2020 р. Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 ККдо позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК з випробуванням строком на два роки,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_2 , захисник ОСОБА_4 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.ОСОБА_2 , не маючи на те спеціального дозволу, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», розташованої за адресою: м. Ізмаї Одеської області, проспект Суворова, 70, придбав шляхом привласнення перекинутого через паркан невстановленою особою наркотичний засіб метадон кількісним вмістом 0,098 г. та 0,147 г., який в подальшому зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту до 10 липня 2020 року, коли в період часу з 16:40 до 17:00 години вказаний наркотичний засіб ОСОБА_2 був виданий, а працівниками поліції був вилучений в ході огляду місця події у державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» за вказаною адресою.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 309. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
1. Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
4.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

5.Отже, враховуючи, що санкцією ч. 1 ст. 309 КК передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК є кримінальним проступком.

6.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

7.В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

8.До обвинувального акта також додана письмова заява ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , якою він погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.

9.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 2982 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

10.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові клопотання та заява, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст.94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

11.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
12.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

13.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. У силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_2 .

Мотиви призначення покарання
14.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15.Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок у сфері обігу психотропних речовин.

16.Згідно медичних довідок ОСОБА_2 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.

17.Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , його щирого каяття, активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутності обставин, що обтяжують його покарання, а також того, що він на момент вчинення кримінального правопорушення за цим вироком, мав одну непогашену судимість за вчинення умисного тяжкого злочину, знов вчинив умисне кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні, яке відноситься до кримінальних проступків, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 309 КК, ніж арешт, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_2 та запобігання нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання саме у виді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як арешт, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.

18.При призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення за цим вироком в період відбування іспитового строку, встановленого йому вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2020 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК до позбавлення волі на строк чотири роки та в силу ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

19.У зв`язку із зазначеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_2 кримінального правопорушення в період встановленого йому іспитового строку слід розцінювати як порушення ним умов застосування ст. 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

20.Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

21.Тому суд дійшов висновку про те, що в силу ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання за правилами, передбаченими ст. 71 КК, а саме за сукупністю вироків.

22.Вказані висновки суду повністю збігаються з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абз. 4 п. 10 його постанови від 24.10.2003 р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» в редакції від 06.11.2009р., відповідно до яких, виходячи з положень ч. 2 ст. 75 КК (в редакції 2001 р.), а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

23.Таким чином, в силу ст. 71, ч. 3 ст. 75, ч. 3 ст. 78 КК обвинуваченому ОСОБА_2 з невідбутого ним покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, призначеного за попереднім вироком, слід частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, три роки одинадцять місяців позбавлення волі, перевівши у силу ч. 1 ст. 72 КК менш суворе покарання за цим вироком у виді арешту в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі за правилами, передбаченими п/п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, відповідно до яких одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту.

24.При призначенні покарання ОСОБА_2 суд також враховує те, що відносно нього Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 21 жовтня 2020 року був ухвалений вирок, яким його було визнано винуватим за ч. 3 ст. 185 КК, та призначене покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців, в силу ч. 4 ст. 70 КК остаточно визначене покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років. З цього ж вироку вбачається, що у вказаному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_2 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжений до набрання вказаним вироком законної сили. Однак, у зв`язку з тим, що вказаний вирок не набрав законної сили на день ухвалення цього вироку про кримінальний проступок, вчинений ОСОБА_2 10.07.2020 р., тобто до ухвалення вказаного попереднього вироку від 21.10.2020 р., то суд позбавлений можливості застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК та призначити ОСОБА_2 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. При цьому суд звертає увагу, що питання про застосування покарання за наявності кількох вироків може бути вирішено виключно після набрання законної сили обома вироками місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконуватимуться вироки, в порядку, встановленому п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
25.Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 запобіжні заходи не застосовувались, але він на день ухвалення цього вироку утримується під вартою, у зв`язку з тим, що відносно нього застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою у іншому кримінальному провадженні, у якому відносно нього ухвалений обвинувальний вирок 21.10.2020 р., який станом на день ухвалення цього вироку не набрав законної сили. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 на день ухвалення цього вироку фактично утримується під вартою, то строк його покарання за цим вироком слід обчислювати з дня ухвалення цього вироку.

26.Згідно ч. 4 ст. 174 КПК, з набранням вироком законної сили слід скасувати накладені на підставі ухвал слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 р. та 15.02.2021 р. арешти, та наркотичний засіб в силу п. 3 ч. 9 ст.100 КПК слід знищити як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та вилучене з обігу, а арешт стосовно DVD-R диску із записами з камер відеоспостереження слід залишити без змін та в силу п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК їх слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

27.Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_2 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 1740-Х від 14.08.2020 р. у сумі 1 634,50 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК у виді арешту на строк два місяці.

2.На підставі ст. ст. 71, 72 КК ОСОБА_2 з невідбутого ним покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29 січня 2020 року частково приєднати до покарання, призначеного за цим вироком, три роки одинадцять місяців позбавлення волі, перевівши покарання у виді арешту за цим вироком у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення, встановленого п/п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, та остаточно ОСОБА_2 до відбування визначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та один місяць.

3.Строк покарання ОСОБА_2 за цим вироком обчислювати з моменту його ухвалення, тобто з 25 лютого 2021 року.

4.Вирішити питання про застосування ОСОБА_2 покарання за наявності кількох вироків у порядку, встановленому п. 11 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК, у разі та після набрання законної сили цим вироком та вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 жовтня 2020 року.

5.З набранням вироком законної скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.07.2020 р. арешт, та вилучені 10.07.2020 р. в ході огляду місця події у ОСОБА_2 пігулки білого кольору та два поліетиленових згортка з порошкоподібною речовиною білого кольору, які містять наркотичні засоби, знищити.

6.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2021 р. арешт на DVD-R диск з камер відеоспостереження, які розміщенні по периметру державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор», залишити без змін та зберігати їх в матеріалах кримінального провадження.

7.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 1 634,50 грн (одна тисяча шістсот тридцять чотири гривні п`ятдесят копійок).

8.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

9.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

11.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1