ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/275/21 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 643/938/21 Слідчий суддя ОСОБА_2
№ 1-кс/643/396/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000211 від 21.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2021 клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 18-30 год. 22.01.2021.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2021 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом і розходиться з практикою ЄСПЛ та практикою України, та вважав, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати цілодобовий домашній арешту, не порушуючи норм КПК України.

Так, судом не надано оцінки у сукупності всіх обставин, які б вплинули на обрання більш м`якого запобіжного заходу, і на які вказувала сторона захисту, а саме у відповідності до пунктів 3,4 частини 1 статті 178 КПК України підозрюваний ОСОБА_6 має проблеми зі здоров`ям і в умовах СІЗО йому не буде забезпечено належне лікування, у нього є родина та постійне місце проживання, а також він не виїжджав за межі України 28 років за відсутності у нього паспорту, який дає право для перетину кордону.

Захисник вважав пред`явлену підозру необґрунтованою, а тому утримання ОСОБА_6 під вартою незаконним. Затримання не обґрунтоване, ризики, передбачені статтею 177 КПК України не доведені і не має достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, захисник вважав, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, та вважав вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги учасники кримінального провадження до суду апеляційної інстанції не з`явилися.
Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі захисника та прокурора, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог частини 4 статті 405 КПК України дані обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 зазначених вимог закону дотримався в повному обсязі.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважав, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 та вважав встановленим та доведеним існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КПК України. З урахуванням тих обставин, що ОСОБА_6 є громадянином Грузії, одружений, не працює, раніше неодноразово засуджений, останній раз 08.09.2020 Московським районним судом м. Харкова за статтею 128 КК України до 2 років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Харкові, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження. У відповідності до положень частини 4 статті 183 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки інкримінований підозрюваного злочин, є злочином, який вчинено із застосуванням насильства.
З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції.
З матеріалів справи вбачається, що СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000211 від 21.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України.
22.01.2021 о 18 год. 30 хв. ОСОБА_6 затримано у порядку статті 208 КПК України.
23.01.2021 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Так, судом першої інстанції встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що може свідчити про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.
Колегія суддів, оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів, наявність у підозрюваного судимостей, та вчинення нового злочину під час іспитового строку, погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним.
Доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 щодо необґрунтованості підозри апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою та існує обґрунтована необхідність для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які посилався орган досудового розслідування у клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та які прийняті слідчим суддею, які б виправдовували обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає безпідставними.

Обираючи запобіжний захід ОСОБА_6 , слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування, ризику незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, зазначивши при цьому підстави, за яких застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі захисник підозрюваного стосовно стану здоров`я ОСОБА_6 , який на думку сторони захисту унеможливлює утримання останнього в умовах СІЗО, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки матеріали судового провадження не містять відповідного висновку спеціалістів про те, що ОСОБА_6 потребує госпіталізації та не може утримуватися в умовах СІЗО.
Не надано таких доказів й суду апеляційної інстанції.
За викладених у сукупності обставин, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею враховані положення статей 177, 178 КПК України, дані про особу, перевірені докази та надана їм відповідна правова оцінка, також перевірені додані слідчим до клопотання докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.01.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -
Судді: