г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/429/21
Номер провадження 1-кс/213/212/21
У Х В А Л А

13 квітня 2021 року м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю: слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000027 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 317 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області звернвся до суду з вищезазначеним клопотанням, посилаючись на те, що в слідчому відділенні ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 за ознаками організація або утримання місць для незаконного вживання, виготовлення наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також надання приміщення з цією метою, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до теперішнього часу за місцем мешкання за адресою АДРЕСА_1 , організувала місце для виготовлення та вживання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Дана інформація підтверджується обставинами встановленими під час опитування мешканців під`їзду №3 будинку АДРЕСА_2 , які зазначають, що неодноразово скаржились на гарячі ліній державних установ та до поліції, особисто робили зауваження ОСОБА_4 , але остання на зауваження не реагує і своєю злочинною діяльністю займатись не припиняє. Вказані обставини також підтверджуються показаннями свідка.

11.04.2021 в період часу з 11:47 години до 13:15 години проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 за участю ОСОБА_4 , під час проведення якого в квартирі виявлено три металеві бідони, полімерну діжку, скляний бутель, полімерні пляшки у кількості 8 (восьми) штук, в яких знаходилась невстановлена рідина з різким специфічним запахом. Вказані пляшки, бідони, бутель, діжку, а також металевий прилад та шланги, які були прикріплені до них опечатано за допомогою полімерного матеріалу, нитки та паперової бірки. Загальний об`єм вилученої рідини приблизно становить 180 літрів.

Вилучені три металеві бідони, полімерну діжку, скляний бутель, полімерні пляшки у кількості 8 (восьми) штук, в яких знаходилась невстановлена рідина з різким специфічним запахом, металевий прилад та шланги, які були прикріплені до них визнано в якості речових доказів по кримінальному провадженню та здано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Тому слідчий просив накласти арешт на вищезазначене майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив що у вилучених ємностях знаходиться речовина склад якої необхідно встновити експертним шляхом.

Власник майна ОСОБА_4 надала заяву про розгляд справи без її участі проти задоволення клопотання не заперечує.

Перевіривши доводи клопотання, дослідивши надані суду матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.4 ст.170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що вилучені речі мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, він матимуть доказове значення у справі.

Згідно з правовою позицією ЄСПЛ, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказані речі, принаймні на початковій стадії досудового розслідування, не становитиме "особистий надмірний тягар" для власника, таке втручання в його право володіння є законним та не є свавільним.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №7 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000027 від 17.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 317 ч. 1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, а саме три металеві бідони, полімерну діжку, скляний бутель, полімерні пляшки у кількості 8 (восьми) штук, в яких знаходилась невстановлена рідина з різким специфічним запахом, металевий прилад та шланги, які були прикріплені до них, які мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1