Справа №766/9743/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника- ОСОБА_8

розглянувши матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 26.04.2020 року за № 0000874 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олешки Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України
встановив:
На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.
До обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В порядку ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання судом було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор висловив думку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочину, який йому інкримінується.
Потерпіла, обвинувачений та захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою, посилаючись на відсутність заявлених прокурором ризиків, наявність у обвинуваченого родинних зв`язків, батьків похилого віку, цивільної дружини, з якою вони спільно проживали та вели господарство на протязі значного проміжку часу та наявність постійного місця проживання у обвинуваченого та того, що він на час затримання неофіційно був працевлаштований, захисник просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступних висновків.
З огляду на положення ст.178, ч.3 ст.199 КПК України суд враховує, що за матеріалами кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а тому може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надійшло, стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення. Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого.
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити застосування запобіжного заходу в межах строку, визначеного законом.
Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178, 199, 331, 369 КПК України, суд
постановив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Строк тримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою продовжити до 17.07.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена у визначеному КПК України апеляційному порядку.

Головуючий суддяОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3