Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1062/2021 Справа № 641/4162/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 30.05.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло вказане клопотання в обґрунтування якого прокурор посилається на те, що 29.05.2021 об 11.54 до чергової частини ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від сержанта поліції ОСОБА_4 про те, що 29.05.2021 об 11.50 на вестибюлі станції «Індустріальна» Харківського метрополітену» у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено у 1 блістері пігулки «Метадон» в кількості 7 одиниць, схожі на наркотичні. ІТС ІПНП 302 від 29.05.2021

29.05.2021 року, у кімнаті поліції на станції «Холодна гора» КП «Харківський метрополітен», слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,(мешкає: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ) в ході огляду місця події було виявлено один блістер з пігулками метадон в кількості 7 одиниць, який вона дістала зі своєї сумки чорного кольору та в подальшому видала. Вищезазначене було вилучено та поміщено до експертного сейф-пакету INZ 1085666 з пояснювальним написом та підписами усіх учасників огляду місця події від 30.05.2021 в період часу з 12 год. 36 хв. по 13 год. 24 хв.

Згідно з поясненнями ОСОБА_5 , тобто особи, у якої були вилучені зазначені речі, прийнятими відповідно до ст. 95 КПК України, зазначена пігулки є наркотичними метадон, які вона придбала та зберігала для власного вживання, без мети збуту.

Постановою начальника СД ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області від 31.05.2021, даний блістер з пігулками в кількості 7 штук, визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Прокурор вважає що один блістер з пігулками метадон в кількості 7 одиниць, який було виявлено та вилучено у ОСОБА_5 , має суттєве доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки є предметом злочину, а також з метою проведення в подальшому судових експертиз, а тому на нього необхідно накласти арешт.

Прокурор та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому прокурором подано заяву про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучений один блістер з пігулками метадон у кількості 7 одиниць, вказаний прокурором у клопотанні, має доказове значення у кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою забезпечення збереження та проведення експертних досліджень.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на один блістер з пігулками метадон в кількості 7 одиниць, який було виявлено та в подальшому вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (мешкає: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ) в ході огляду місця події та поміщено до експертного сейф-пакету INZ 1085666 з пояснювальним написом та підписами усіх учасників процесуальної дії, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1