УХВАЛА
Справа № 521/1047/21

Номер провадження:1-кс/521/2238/21

26 травня 2021 року місто Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження №0000126 від 24.11.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2021 року в рамках кримінального провадження №0000126 від 24.11.2020 року.
З клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2021 року було задоволено клопотання органу досудового розслідування про арешт майна, вилученого в ході обшуку від 19.02.2021 року за адресами: приміщення Одеської філії «Міжнародна антинаркотична асоціація» - МАА, будівля якої розташована за адресою: АДРЕСА_1 , квартира за адресою: АДРЕСА_2 , квартира за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung», у корпусі білого кольору, із наявним пошкодженим екраном; мобільний телефон марки «Ірhone4», модель А1387 у корпусі білого кольору, на момент огляду у вимкненому стані; мобільний телефон марки «Huawei» у корпусі синього кольору, на момент огляду у вимкненому стані, та інші речі відповідно до переліку, вказаного в клопотанні.
В обгрунтування клопотання заявник, адвокат ОСОБА_4 зазначив, що на теперішній час потреба в арешті на вищезазначене майно відпала, оскільки органом досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000126 було оглянуто речі, вилучені під час обшуку від 19.02.2021 року та в подальшому на протязі шести місяців жодних процесуальних дій з вказаним майном органом досудового розслідування здійснено не було, жодних експертиз не призначено та не проведено, у зв`язку з чим, на думку заявника вказані речі визнані речовими доказами безпідставно та визнання даного майна речовим доказом в даному випадку не відповідає інтересам кримінального судочинства.
Окрім того, заявник в клопотанні вказав, що ОСОБА_5 є власником вилученого майна, в даному кримінальному провадженні останній не має процесуального статусу ані підозрюваного, ані свідка, а вилучене майно не має жодного відношення до даного кримінального провадження.
У судовому засіданні заявник, адвокат ОСОБА_4 , підтримав клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, у зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000126 досі триває та вважав, що в органу досудового розслідування були достатні підстави для визнання вищевказаного вилученого майна речовими доказами, оскільки воно має важливе доказове значення в даному кримінальному провадженні.
Дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, вислухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.174 КПК України - підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Правові підстави для накладення арешту визначені у ст. 170 КПК України, яка на час розгляду клопотання має наступну редакцію:
1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
7. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
8. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
9. У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.
Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.
10. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
11. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
12. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Оцінивши доводи заявника щодо відсутності підстав для подальшого арешту на майно, слідчий суддя вважає, що ці доводи є достатніми та переконливими над доводами прокурора, для висновків про те, що потреба в подальшому застосуванні такого заходу як арешт майна відпала.
Так, під час розгляду клопотання, слідчому судді прокурором не були надані відомості, які б підтверджували, що серед арештованого майна є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Також прокурором не надано достатніх даних, які б вказували на те, що арештоване майно підлягає спеціальної конфіскації; що до власника майна чи третіх осіб у цьому кримінальному провадженні може бути застосовано конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; що майно арештоване з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Окрім того, прокурором під час судового засідання не надано будь-яких даних, які б свідчили про те, що власник арештованого майна має у цьому кримінальному провадженні статус підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи, а належне йому майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КПК чи третя особа набула майно безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Слідчий суддя також виходить з того, що арешт на вилучене під час обшуку від 19.02.2021 року майно, належне ОСОБА_5 , було накладено ухвалою слідчого судді від 25.02.2021 року для повного та всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою подальшого дослідження майна в ході судових експертиз або інших слідчих дій, що можуть проводитись під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
З матеріалів провадження вбачається, що слідчим дійсно було оглянуто вилучене майно у повному обсязі, на які накладено арешт, та зроблено відповідні висновки з приводу інформації, яка міститься на них, проте слідчим за результатами такого огляду не було прийняте рішення про необхідність в проведенні експертизи щодо майна, на яке накладено арешт, або інших процесуальних дій, які підлягають проведенню в рамках даного кримінального провадження.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що необхідність арешту у тому обсязі, в якому він був накладений, відпала, та подальше застосування арешту буде грубо порушувати положення ст.41 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним, у зв`язку з чим приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.174 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах власника майна ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2021 року в рамках кримінального провадження №0000126 від 24.11.2020 року.
Зобов`язати посадових осіб СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області повернути майно, зазначене в ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25.02.2021 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000126 від 24.11.2020 року його власнику ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1