Справа № 308/2900/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні щодо кримінальних проступків в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000054 від 02 лютого 2021, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія на своє ім`я, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з прямим умислом, у жовтні 2013 року надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе, необхідні документи для виготовлення посвідчення, фотографію, а також здійснив фінансування виготовлення підробленого посвідчення водія вище вказаною невідомою особою.

В подальшому, приблизно жовтні 2013 року, невстановлена особа, безпосередньо перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням закладі, який розташований на вул. Дехтерівська в м. Києві, передала ОСОБА_3 посвідчення водія НОМЕР_1 на його ім`я на право керування транспортними засобами категорій: «А», «В», «С», «Д», з метою використання вказаного посвідчення під час керування транспортними засобами.

Тим самим, ОСОБА_3 сприяв невідомій особі виготовити вказане посвідчення водія видане на його ім`я в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості зокрема установчі дані про особу.

Крім того, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, після отримання бланку посвідчення водія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи про невідповідність вказаного документа до аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу на території України з жовтня 2013 року по 29 січня 2021 року діючи умисно, із спонукань направлених на користування транспортним засобом, не повідомив про вказаний факт у правоохоронні органи, та усвідомлюючи, про факт підробленого документу використовував його на протязі вказаного періоду часу.

Так, 29 січня 2021 року, близько 20:00 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортним засобом «Peugeot 307», реєстраційний номерний знак Чеської Республіки НОМЕР_2 , порушив правила дорожнього руху, а саме п.2.3.6 ПДР України, через що був зупинений працівниками патрульної поліції по вул. Гагаріна в м. Ужгороді, Закарпатської області, де після зупинки транспортного засобу, на законну вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом, пред`явив та надав для перевірки, таким чином використав завідомо підроблене невстановленою досудовим розслідуванням особою, посвідчення водія НОМЕР_1 видане 01.10.2013 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що таке є підробленим, чим намагався ввести працівників поліції в оману, щодо оригінальності даного документа.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-21/1164-ДД від 11.02.2021 у посвідченні водія НОМЕР_1 всі фонові зображення, включаючи цифрове фото власника, нанесені струменевим способом друку, друкований текст назви граф для внесення відомостей включаючи вихідні дані підприємства - виробника нанесені електрофотографічним способом друку, друкований текст, яким заповнена картка нанесено термодруком. Бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_4 , за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення (проступки), передбачені ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у підробленні документа, який видається установою яка має право видавати такі документи, з метою його використання, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Як зазначено у ч. 2, 3 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 382 КПК України суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом встановлено, що прокурором додано до обвинувального акту письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами за обставин викладеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції вказаної статті у виді штрафу.

Водночас, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що вчинене кримінальне діяння відноситься до злочину невеликої тяжкості у відповідності до ст. 12 КК України (станом на момент вчинення), з дати вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення "жовтень 2013 року", до винесення судового рішення, минуло понад 7 років, а тому, суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню загальний термін звільнення від кримінальної відповідальності, який відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (станом на момент вчинення) становить три роки.

Будь-яких підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 49 КК України судом не встановлено, сторонами відповідних зауважень не подано, а відтак, на переконання суду, наявні підстави, передбачені ст. 49 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, та положення статті 65 КК України, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, конкретні обставини кримінального провадження, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 381, 382, 373, 374, 394 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від призначеного судом покарання на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення) у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі за проведення судової технічної експертизи документів від 11.02.2021 року №СЕ-19/107-21/1164-ДД у сумі 653 грн. 80 коп.

Речові докази:

1) оптичний DVD-R диск, на якому збережено відеозаписи події вчинення кримінального правопорушення зберігати при матеріалах кримінального провадження;

2) посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 01.10.2013 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке упаковано до спеціального пакету SUD1130986 та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1