№707/1043/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000387 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мошни, Черкаського району, Черкаської області, українки, громадянки України, одруженої, маючої на утриманні малолітню доньку, не працюючої, з середньою освітою, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.

Так, ОСОБА_3 , 14.03.2021 року близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи біля кафе-бару «Два куми», розташованого по вул. Черкаська, 25 в с. Первомайське, Черкаського району, в ході конфлікту, що виник раптово на грунті особистих неприязних стосунків, підійшла до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і тримаючи в лівій руці скляну плашку з-під слабоалкогольного напою, умисно нанесла нею один удар останньому по голові з правого боку. Після цього ОСОБА_3 взяла пляшку до правої руки та умисно нанесла нею ще один удар потерпілому по голові з лівого боку, внаслідок чого пляшка розбилась. В результаті своїх умисних дій ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: рани обличчя зліва, яка проходить в ділянку шиї; рани лівої вушної раковини, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №02-01/282 від 27.04.2021 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя; садно правої вушної раковини, яке відповідно до вказаного висновку експертизи відноситься до категорії легких тілесних укшоджень.

Тобто, ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, як то умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоровя.

Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрювана під час досудового розслідування беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акту за її відсутності. Потерпілий ОСОБА_4 також не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Так, дійсно ОСОБА_3 у своїй заяві від 18.05.2021 року беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Обвинувачена згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачена надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, за її відсутності, без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність волевиявлення обвинуваченої підтверджується захисником ОСОБА_5 .

До обвинувального акту також приєднана заява потерпілого ОСОБА_4 від 17.05.2021 року, який згоден із встановленими в ході досудового розслідування обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, як то: позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності.

Отже, учасники судового провадження не оспорюють обставини, які встановлені під час дізнання та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи клопотання прокурора та надані обвинуваченою і потерпілим заяви, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації N 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.ст. 66,67 КК України - судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує наступне:

особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини (прямий умисел), мотив і мету (раптово виниклі неприязні відносини, внаслідок суперечки), спосіб (нанесення ударів за допомогою скляної пляшки), стадію вчинення (закінчений злочин), характер і ступінь тяжкості наслідків що настали (спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень, одне з яких спричинило короткочасний розлад здоров`я);

відсутність обтяжуючих покарання обставин;

особу обвинуваченої, яка є раніше не судимою, під наглядом лікаря-психіатра КНП «ЧОПНД Черкаської обласної ради» не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога КНП «Черкаська ЦРЛ» не перебуває, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є одруженою, посередньо характеризується за місцем проживання.

За вищевикладених обставин, враховуючи, що вчинений кримінальний проступок не становить велику суспільну небезпеку, однак зважаючи на те, що будь-який конфлікт потрібно вирішувати мирним шляхом, а не влаштовувати самосуд з завданням особі тілесних ушкоджень та болю, а у разі неправомірних дій з боку іншої особи звертатися до правоохоронних органів, за умови відсутності в діях обвинуваченої щирого каяття, ненадання допомоги потерпілому після скоєння проступку та зникнення з місця пригоди, невідшкодування шкоди потерпілому на лікування, суд вважає, що покарання обвинуваченій слід призначити у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України. Суд також враховує, що обвинувачена визнала свою вину у скоєному правопорушенні, вчинила правопорушення вперше та має на утриманні малолітню дитину, у зв`язку з чим перебуває у декретній відпустці по догляду за останньою.

Цивільний позов не заявлено.

Майнова шкода не завдана.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченої не обиралась.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 382,394 КПК України, суд

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального Кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі семидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн.

Вирок може бути оскаржений в Черкаський апеляційний суд всіма учасниками судового провадження протягом 30 днів з часу отримання ними копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1