Справа № 559/1674/21
Провадження № 1-кс/559/288/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" липня 2021 р. м. Дубно

Слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заступника начальника СВ ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання заступника начальника слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 від 19 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

встановив:
заступник начальника слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 в виді тримання під вартою, яке обґрунтоване тим, ОСОБА_5 19.07.2021 близько 02:30 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в середині приміщення непрацюючого складу в с. Сатиїв Дубенського району Рівненської області, неподалік від будівлі Будинку культури, що по АДРЕСА_1 , з метою задоволення статевої пристрасті, із застосуванням фізичного насильства, яке полягало у подоланні очікуваного фізичного опору з боку малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пов`язаного з її небажанням вступати у статевий акт, всупереч її волі, умисно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_7 , із використанням геніталій, чим задовольнив свою статеву пристрасть.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у зґвалтуванні, вчиненому щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 , у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, тим самим затягуючи досудове розслідування чи судовий розгляд даного кримінального провадження. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 по місцю свого постійного проживання не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, відсутні діти та будь-які інші утриманці, також наявна негативна характеристика по місцю проживання, яка вказує на схильність підозрюваного до хуліганських дій та порушення громадського порядку, що цілком вказує на те, що останній може з легкістю залишити своє місце проживання, а отже цілком може уникнути кримінальної відповідальності таким чином переховуючись від органу досудового розслідування;

2. незаконно впливати на потерпілого та свідків у данному кримінальному провадженні. Даний ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із застосуванням насильства відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , та те, що підозрюваний проживає в одному селі, а саме по сусідству з потерпілою та свідками, та знає їх на протязі тривалого часу, окрім того, зі слів потерпілої підозрюваний ОСОБА_5 , протягом 2020 року двічі змушував її до вступу у статеві зносини проти її волі, а отже у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 зможе впливати, шляхом погроз чи залякування на потерпілу та свідків з метою зміни ними показів, при їх допиті судом першої інстанції, з метою уникнення кримінальної відповідальності;

3. вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 був раніше судимим за вчинення тяжкого корисливого злочину, окрім того в суді по обвинуваченню ОСОБА_5 перебуває обвинувальний акт в межах кримінального провадження №0004144 від 07.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Проте, в той час, коли судимість не була знята і не погашена у встановленому законом порядку, та коли у суді відносно останнього на розгляді поперебуває обвинувальний акт, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, та знову вчинив новий особливо тяжкий злочин, спрямований на статеву недоторканість відносно особи, що не досягла чотирнадцятирічного віку. Вище викладене може свідчити про те, що ОСОБА_5 являється суспільно-небезпечною собою, та потребує ізоляції від суспільства, а тому, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тим самим заподіявши потерпілим майнової шкоди.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення необхідно обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор, якого підтримав слідчий, просив задовольнити подане клопотання з підстав, вкзаних у останньому та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо поданого клопотання та при його вирішенні поклався на розсуд суду.

Захисником ОСОБА_6 в судовому засіданні, зважаючи на позицію підозрюваного, поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя приходить таких висновків.

Встановлено, що Дубенським РВП ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000259 від 19 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про що до ЄРДР внесено відповідну інформацію (а.с. 5).

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 19.07.2021 (а.с. 39-41), ОСОБА_5 затримано об 11:00 год 19.07.2021.

Заступником начальника СВ у кримінальному провадженні № 0000259 за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_3 , в порядку ст. 277, 278 КПК України, складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України ОСОБА_5 , яке йому вручено о 09:45 год 20.07.2021 (а.с. 44-46).

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 може бути застосований.

Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Про обґрунтованість підозри свідчать: протокол допиту потерпілого від 19.07.2021 (а.с. 9-11), згідно якого потерпіла прямо вказала на підозрюваного, як особи, що вчинила згвалтування; протокл огляду місця події (а.с. 12), у якому вказане та оглянуте місце події із слідами правопорушення; протоколи допиту свідків (а.с. 13-14, 15, 24-25), у яких вказано про обставини перебування потерпілої і підозрюваного у вказаний період часу; медична картка потерпілої із вказівкою наслідків у виді, зокрема травматичних ушкоджень вульви (а.с. 16-18); письмових пояснень ОСОБА_5 (а.с. 26), у яких останній підтверджує факт вчинення з потерпілою статевого акту; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 19.07.2021, які слідчим суддею під час розгляду клопотання досліджені.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. На думку суду, лише запобіжний захід - взяття під варту забезпечить у подальшому виконання підозрюваним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України», ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Тобто, суд повинен розглядати питання, чи взяття особи під варту конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи бути достатніми для досягнення цієї цілі.

У судовому засідання доведено, що інший запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного, оскільки не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та встановленим у судовому засіданні, а також, належним чином гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, наявного суспільного інтересу, обставин вчинення злочину та особи підозрюваного, який по місцю проживання характеризується негативно, не має місцих соціальних зв`язків, не працює, раніше судимий та на даний час у суді передуває на розгляді кримінальне провадження.

За таких обставин, зважаючи на обґрунтованість підозри та встановлені ризики за п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, а тому, є необхідність в обранні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та враховуючи вчинення злочину із застосуванням насильства - без визначення застави.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду, про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання обвинуваченого - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 184, 194, 309 КПК України,

ухвалив:
клопотання заступника начальника слідчого відділення Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 , погодженого прокурором ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 від 19 липня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з моменту затримання об 11:00 год. 19.07.2021 до 11:00 год. 16.09.2021 включно без визначення застави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та начальнику ДУ «Рівненського слідчого ізолятора».

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000259.

Ухвала про застосування запобіжного заходу - взяття під варту оголошена підозрюваному ОСОБА_8 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення під розписку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1