Справа № 175/4539/19
Провадження № 1-кп/175/222/19
Вирок
Іменем України

02 червня 2021 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт.Слобожанське кримінальне провадження №0001465 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка, Донецької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

-25.06.2004 року Гірницьким районним судом м.Макіївки за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 121, ч.2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років. Звільнився 23.08.2007 року умовно достроково на невідбутий термін 2 роки 6 місяців 21 день;

-03.06.2008 року Гірницьким районним судом м.Макіївки за ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців. Звільнився 02.09.2011 року умовно достроково на невідбутий термін один рік двадцять днів;

-22.03.2012 року Амвросіївським районним судом Донецької області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Гірницького районного суду м.Макіївки від 03.06.2008 року та призначено покарання у виді три роки шість місяців позбавлення волі. Звільнився 02.04.2015 року з умовно достроково на невідбутий термін 2 місяці 20 днів;

-18.06.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки два місяці. На підставі ч.1 ст. 71 приєднано невідбуте покарання за вироком Амвросіївського районного суду Донецької області від 22.03.2012 року та остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки три місяці;

-03.07.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки чотири місяці;

-06.08.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2015 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком до чотирьох років п`ять місяців;

- 11.09.2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.06.2015 року та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки чотири місяці. Звільнився 11.04.2018 року умовно достроково на невідбутий строк дев`ять місяців дев`ять днів;

-06.11.2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі у виді трьох років позбавлення волі;

-26.11.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки;

-09.01.2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки;

-27.01.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки шість місяців. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2019 року призначено покарання у виді позбавлення волі строком на три роки;

-19.03.2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст.309, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на два роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України з урахуванням вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.01.2020 року до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць,

- 27.04.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі. Вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 січня 2020 року стосовно ОСОБА_4 ухвалено виконувати самостійно. Відповідно до вироку Дніпровського апеляційного суду від 01.09.2020 року вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.04.2020 року скасовано та остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяця позбавлення волі,

-29.09.2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ч.1 ст.263 та ч.2 ст.190 КК України відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання, та покарання призначеного вироком Дніпровського апеляційного суду від 01.09.2020 року, остаточно призначити покарання у вигляді трьох років та шести місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 19.10.2019 року приблизно о 18.30 годині, прибув до квартири АДРЕСА_1 , де проживає раніше йому знайомий потерпілий ОСОБА_5 , який провів до гостьової кімнати. Перебуваючи за вищевказаною адресою, в гостьовій кімнаті квартири на комп`ютерному столі ноутбук «HpProbook. 4540S» з технічними характеристиками: екран 15.6" (1366x768) HD LED матовый / IntelCore і5-3230М (2.6 ГГц) / RAM 6 ГБ / HDD 750 ГБ / AMD HD 7650, 2 ГБ / DVD SuperMuIti / LAN / Wi-Fi / Bluetooth 4.0 / веб-камера / Linux / 2.33 кг, який належить потерпілому ОСОБА_5 .. В цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, а саме вищевказаного ноутбука.

Далі, ОСОБА_6 , 19.10.2019 року близько 18:35 години, скориставшись тим що потерпілий ОСОБА_5 пішов до іншого приміщення квартири, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, впевнившись, що за його злочин ник і діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, в гостьовій кімнаті, привласнив чуже майно яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: ноутбук «HpProbook. 4540S». Після з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 31.10.2019 на загальну суму 9148 грн. (дев`ять тисяч сто сорок вісім гривень).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно 19.10.2019 року прибув до квартири свого знайомого ОСОБА_5 , з яким раніше разом працював, і скориставшись тим, що останній не бачить викрав у нього ноутбук. З викраденим поїхав та продав незнайомому чоловіку, потім до нього приїхали співробітники поліції. Просив суд суворо не карати і врахувати його щире каяття.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щиросердне каяття, повне визнання вини і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує також і те, що він раніше неодноразово судимий за аналогічні умисні злочини проти власності, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), який відповідно до ст.12 КК України є не тяжким кримінальним правопорушенням (злочином), суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, задовільну характеристику за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, з врахуванням обставин справи, думки органу обвинувачення та позиції потерпілого, особу обвинуваченого вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.

На думку суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні не обирався, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 фактичного відбуває покарання призначене за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення судової експертизи слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 та стягнути в дохід держави.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 364, 369, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 вересня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання відраховувати з 13 січня 2020 року.

У рахунок відшкодування витрат за проведення судової-товарознавчої експертизи №5047-19 від 31.10.2019 року стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 (ІПН невідомий) на користь держави 314 гривен.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001465, а саме: ноутбук «HpProbook 4540S» після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1