Справа № 503/711/21
Провадження №1-кп/503/47/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні, в рамках судового провадження у кримінальному провадженні № 0000398 від 28.04.2021 року, клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Загнітків Кодимського району Одеської області, громадянина України, українця, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.10.2015 року Кодимським районним судом Одеської області засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, 08.07.2016 року Кодимським районним судом Одеської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України,

встановив:
Прокурор звернувся до суду з вище вказаним клопотанням, в якому просить суд продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22.00 години до 06.00 години наступної доби із покладенням на нього наступних обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі с. Загнітків, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області, в якому проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 27.04.2021 року біля 21 години 00 хвилин, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, проходячи повз домоволодіння розташоване по АДРЕСА_1 вступили у злочинну змову спрямовану на таємне викрадення металобрухту, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_1 та зберігається на території вищевказаного домоволодіння.
З метою реалізації свого злочинного наміру, діючи умисно за попередньою змовою, в той же день та час ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 та іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, з урахуванням сприятливої обстановки, яка на їх переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, зайшли на неогороджену територію домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 . У подальшому, на подвір`ї вказаного домоволодіння, виявили металевий балок - тавру довжиною 6 метрів, яка належить ОСОБА_6 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, взявши у руки металевий балок - тавру вийшли з подвір`я, однак в той час їх дії перестали бути таємними, оскільки біля території вказаного домоволодіння проходила ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_2 та викрила їх.
Усвідомлюючи, що їхні дії помічені ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_5 та іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, продовжили скоєння кримінального правопорушення та умисно, відкрито, повторно викрали шести метровий металевий балок тавру, вагою 112 кг, вартістю 619 гривень 36 копійок, яка представляє для потерпілого цінність брухту чорних металів та покинули територію вказаного домоволодіння завдавши потерпілому збитку на вказану суму.
При цьому виконавши усі дії, які вважали необхідними, для доведення злочину до кінця, не змогли його завершити з обставин, які не залежали від їх волі. Оскільки в той же день та час на АДРЕСА_1 із викраденим майном їх виявив та припинив їх протиправні дії ОСОБА_6 .
У вчиненні даного кримінального правопорушення обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з повною загальною середньою освітою, працездатний, не працевлаштований, раніше судимий.
Таким чином ОСОБА_4 обвинувачений у вчиненні закінченого замаху на вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно.
Доказами вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, окрім зізнавальних свідчень останнього, є зібрані під час досудового розслідування у кримінальному провадженні докази.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також існування ризиків, передбачених п.1, 4 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2021 року, в рамках досудового розслідування даного кримінального провадження, у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22.00 до 06.00.
24.06.2021 року ухвалою Кодимського районного суду Одеської області у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22.00 до 06.00. При цьому, строк дії зазначеної ухвали був визначений на два місяці, тобто до 24.08.2021 року.
Ураховуючи викладене, наявність достатніх підстав вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу ніж як домашній арешт, не зможе запобігти наведеним ризикам і не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються вищевикладені обставини, прокурор вважає за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених в ньому обставин.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч.1-2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень першого і другого речення ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Судом встановлено, що 27.05.2021 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, 03.06.2021 року вручений обвинувальний акт з обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення про яке йдеться в пред`явленому обвинуваченні підтверджується зібраними у кримінальному провадженні під час досудового розслідування доказами, якими, окрім зізнавальних свідчень останнього, є також протокол огляду місця події, покази потерпілого ОСОБА_6 , покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також протокол слідчого експерименту у ході якого сам ОСОБА_4 розповів та відтворив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
З досліджених судом матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, яке може бути призначене йому з обмеженням строку покарання за вчинення замаху на кримінальне правопорушення, передбаченим ч.3 ст. 68 КК України, у дві третини максимального строку; раніше притягувався до кримінальної відповідальності внаслідок чого має не зняту і непогашену судимість за вчинення тяжкого корисливого злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України; неодружений; немає осіб, які б перебували на його утриманні; має постійне місце проживання; не працевлаштований, але отримує дохід від виконання робіт за наймам, внаслідок чого має міцний соціальний зв`язок та законне джерело доходу, у зв`язку з чим та беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, та вагомість наявних доказів, суд приходить до висновку про існування ризиків переховування від суду та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, що передбачені п.1 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Водночас суд вважає, що обґрунтування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, вказує не на перешкоджання кримінальному провадженню, а обґрунтовує виключно особистісну характеристику обвинуваченого і його відношення до покладених на нього обов`язків.
При цьому, суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вище зазначеним ризикам, зокрема з огляду на притягнення його до кримінальної відповідальності раніше.
Відповідно до положень другого речення ч.6 ст. 181 КПК України, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
В свою чергу згідно ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Крім того, згідно положень другого речення ч.7 ст. 194 КПК України, у разі необхідності строк обов`язків, передбачених частинами п`ятою та шостою цієї статті, покладених на обвинуваченого може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Оскільки судове провадження у даному кримінальному провадженні не завершено та ризики, котрі були підставами для обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на час розгляду кримінального провадження не відпали, а тому є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти даним ризикам.
Для запобігання встановленим судом ризикам суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу - не виявлено.
Керуючись ст. 132, 156, 176-205, 315, 369, 372 КПК України, суд

постановив:
Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22.00 години до 06.00 години наступної доби, а також обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із с. Загнітків, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області, в якому проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого відділу поліцейської діяльності № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, для продовження обліку обвинуваченого ОСОБА_4 і повідомити про це суду.
Встановити строк дії даної ухвали до 05.10.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кодимський районний суд Одеської області протягом 5 днів з дня її оголошення, набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню.

Суддя ОСОБА_1