справа № 274/5096/21
провадження № 1-кп/0274/556/21
УХВАЛА
І м е н е м У к р а ї н и
05.08.2021 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження за заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, мешканця АДРЕСА_1 , до засудження раніше судимого: 1) 24.01.11 за ст.ст. 263 ч. 1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 2) 17.11.11 за ст.ст. 115 ч. 1, 71 КК України до 7 років 3 місяців позбавлення волі,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_2 засуджений 13 червня 2019 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1, 75, 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 13.01.20 іспитовий строк скасовано. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.01.21 вирок від 13.06.19 приведено до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.18, ОСОБА_2 вважається засудженим за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 1 КК України на 3 роки 3 місяці обмеження волі, зараховано строк відбутого покарання з 13.01.20 до дати проголошення ухвали з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі.

Початок строку покарання у виді обмеження волі: 15.04.2021 року.

Засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ "Бердичівський виправний центр (№ 108)" та звернувся з заявою про умовно-дострокове звільнення.

Вивчивши матеріали провадження, суд приходить висновку про відсутність підстав для судового розгляду заяви засудженого, оскільки такий розгляд суперечитиме вимогам ст. 154 КВК України.
Так, згідно зі ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок.
Відповідно до ст. 1 КК України Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили. Згідно з ч. 1 ст. 1 КВК України кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими. Таким чином, при регламентуванні порядку і умов відбування та виконання кримінальних покарань норми КК України та КВК України співвідносяться між собою як загальні та спеціальні і відповідно при конкуренції норм загальних та спеціальних застосовуються спеціальні норми.
Як передбачено у ч. 8 ст. 154 КВК України особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням або в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, якщо вони були направлені у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом, можуть бути знову представлені до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким не раніше як через один рік з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі або позбавлення волі. Отже, законодавцем встановлено спеціальну норму щодо можливості повторного застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким з дотриманням певного проміжку часу при наявності двох умов: 1) засуджений має бути особою, яка або була звільнена від відбування покарання з випробуванням, або відбуває покарання в порядку заміни невідбутої частини покарання більш м`яким; 2) була направлена у місця обмеження волі або позбавлення волі у випадках, передбачених законом.

ОСОБА_2 є особою, яка була направлена у місця обмеження волі у випадках, передбачених законом у зв`язку із скасуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто підпадає під перший критерій обмеження у часі у праві умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Враховуючи, що ухвала про направлення ОСОБА_2 у місця обмеження волі була винесена 16.01.21, тобто з дня винесення ухвали ще не минув один рік, засуджений ОСОБА_2 не може бути звільнений умовно-достроково. При цьому право засудженого на умовно-дострокове звільнення не порушується, оскільки за особою залишається таке право при настанні строків, передбачених у Законі.

Крім того, в разі розгляду заяви засудженого та прийняття рішення про відмову в умовно-достроковому звільненні, відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України наступного разу засуджений зможе звернутись до суду з аналогічним питанням не раніше як через шість місяців після відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення, тобто таким чином при розгляді судом заяви по суті погіршиться становище засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_2 залишити без розгляду у зв`язку з тим, що з дня винесення ухвали про направлення у місця обмеження волі минуло менше року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий - суддя ОСОБА_1