Справа № 472/486/20
Провадження №1-в/472/46/21
УХВАЛА
29 липня 2021 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
представника органу пробації - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 смт. Веселинове подання начальника Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кудрявцівка Миколаївської області, освіта професійно-технічна, неодруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 17.12.2020 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24.09.2020 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
18 червня 2021 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області від начальника Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_3 надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням громадянину ОСОБА_5 , якого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року засуджено за ч. 1 ст. 186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за даним вироком та покарання, призначеного за вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 24.09.2020 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 6 (шість) місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 не виконує покладений на нього судом обов`язок з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні представник органу з питань пробації ОСОБА_3 подання підтримав та просилв його задовольнити з підстав, вказаних в поданні, та зокрема зазначив, що ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся до органу з питань пробації за викликом та не прибував на реєстрацію, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 висловив думку, що подання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_5 не виконує покладені на нього обов`язки.
В судовому засіданні ОСОБА_5 просив у задоволенні подання органу пробації відмовити.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 17.12.2020 року на засудженого ОСОБА_5 на підставі ст. 76 КК України були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
20 січня 2021 року ОСОБА_5 був поставлений на облік до Веселинівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області.
Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Положеннями, закріпленими у ст. 166 КВК України, передбачено наступне, так, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Зі змісту подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 05.05.2021 року та 07.06.2021 року, що підтверджується листком реєстрації (а. о. с. 21).
Тобто, засуджений ОСОБА_5 двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Неявку ОСОБА_5 до органу пробації 11.05.2021 року, 07.05.2021 року, 14.05.2021 року, 17.05.2021 року, 27.05.2021 року, 28.05.2021 року та 17.06.2021 року суд до уваги не бере, оскільки відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 29.01.2021 року ОСОБА_5 зобов`язаний прибувати на реєстрацію до органу пробації першого понеділка кожного місяця, тобто 11.05.2021 року, 07.05.2021 року, 14.05.2021 року, 17.05.2021 року, 27.05.2021 року, 28.05.2021 року та 17.06.2021 року ОСОБА_5 не зобов`язаний був з`являтись ні на реєстрацію до органу пробації, ні за викликом, оскільки матеріали подання та матеріали особової справи не містять даних, що засуджений викликався до органу пробації в зазначені дні.
Також суд не бере до уваги неявки ОСОБА_5 до органу пробації 11.05.2021 року, 07.05.2021 року, 14.05.2021 року, 17.05.2021 року, 27.05.2021 року, 28.05.2021 року та 17.06.2021 року, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 р. 2 "Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі" на уповноважений орган з питань пробації покладається обов`язок повідомити засуджену особу про явку до уповноваженого органу з питань пробації.
Після поставлення засудженої особи на облік їй за адресою, зазначеною у судовому рішенні або з`ясованою з інших офіційних джерел, надсилається виклик до уповноваженого органу з питань пробації за формою, наведеною в додатку 15 до цього Порядку (далі - виклик), для роз`яснення порядку та умов відбування покарання.
У виклику міститься інформація про час та дату явки до уповноваженого органу з питань пробації і зазначаються документи, які необхідно мати при собі.
Виклик засудженим особам вручається особисто, надсилається через національного оператора поштового зв`язку України. Засуджена особа також може бути викликана телефонним зв`язком, про що уповноваженим органом з питань пробації складається довідка (у довідці зазначаються дата та час телефонної розмови, номер телефону, з якого здійснено дзвінок, номер телефону, на який було здійснено дзвінок, а також стислий зміст бесіди, дата та час, на який викликано засуджену особу).
Так, матеріалами особової справи дійсно підтверджується, що ОСОБА_5 в телефонному режимі викликався до органу пробації в зазначені дні, що підтверджується довідками інспектора ОСОБА_6 , які містяться в особовій справі.
Однак, з даних довідок не вбачається, що інспектором ОСОБА_5 було роз`яснено, що з`явитись за викликом до органу пробації є його обов`язком, та які наслідки неявки на виклик, і не вказано причини, з яких він викликається до органу пробації.
Тобто, не підтверджено, що ОСОБА_5 розумів, які наслідки можуть мати його неявки на телефонний виклик до інспектора органу пробації.
Судом встановлено, і таке підтверджується матеріалами особової справи, що засуджений не змінював місця свого проживання без погодження з органом пробації, протягом іспитового строку не вчинив нового кримінального правопорушення, відповідно до даних, наявних у матеріалах особової справи, за місцем проживання характеризується посередньо.
При цьому, суд врахував фактичні обставини справи, особу засудженого, його поведінку під час розгляду даного подання, і дійшов висновку про необґрунтованість подання та вважає, що підстави для його задоволення відсутні.
Аналізуючи досліджені судом письмові докази, надані органом пробації, суд не знаходить достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Органом пробації, хоча й надано докази на підтвердження факту неявки засудженого на реєстрацію та на виклики, однак злісного ухилення або нереагування на попередження інспектора органу пробації судом не встановлено, а також доказів про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення не надано.
Крім того, матеріалами подання та особової справи підтверджено лише 2 факти неявки на реєстрацію, що не вказує на систематичність (три і більше), а тому не може бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання.
Враховуючи те, що органом пробації не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, суд вважає, що відсутні підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а тому в поданні необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК, суд -
В задоволенні подання начальника Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , - відмовити.
Матеріали особової справи стосовно засудженого ОСОБА_5 повернути до Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" для подальшого виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня винесення ухвали.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1