Справа № 573/510/21
Номер провадження 1-кп/573/67/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 09 березня 2021 року за №0000055, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Річки Білопільського району Сумської області, зі спеціальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- за ст. 1261 КК України,
ВСТАНОВИВ:
24 травня 2020 року, близько 18:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сімейну словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 25 травня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

Окрім цього, 18 лютого 2021 року, близько 17:10 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сімейну словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Також 04 березня 2021 року, близько 18:00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сімейну словесну сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , під час якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим завдав шкоди її психічному здоров`ю.

Постановою Білопільського районного суду Сумської області від 09 березня 2021року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП, та піддано стягненню у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.

Окрім цього, 08 березня 2021 року, близько 17:10 год., ОСОБА_4 , будучи раніше притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП за вчинення насильства у сім`ї, не зважаючи на вжиті заходи, перебуваючи в гостях у свого батька ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де на той час також перебувала його матір ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вчинив сімейну сварку з останньою, під час якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, іншими образливими словами, принижував її честь і гідність, тим самим завдав шкоди її психічному здоров`ю, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_5 09 березня 2021 року звернулась з письмовою заявою до поліції за фактом вчинення щодо неї домашнього насильства з боку її сина.

Відповідно до висновку судової психологічної експертизи №501 від 30 березня 2021 року наявний психологічний стан ОСОБА_5 характеризується емоційною нестабільністю, пригніченим фоном настрою, плаксивістю, підвищеною втомлюваністю, порушенням сну, високим рівнем тривоги (емоційної напруги), зниженням когнітивних функцій, наявними ознаками страху; її риси особистості формувалися пролонговано у часі в соціально несприятливому середивощі, що призвело до глибоких деформаційних змін психологічного плану, деформація яких посилюється за рахунок напластування інволютивних, вікових змін та побутової алкоголізації. Це призвело до хронічного стресу (акумуляції психічної напруги), страху, недовірливості, дратівливості, неадекватності самооцінки. ОСОБА_5 перебуває у ситуації, яку оцінює як критичну та загрозливу для неї, відчуває себе пригніченою, приниженою; зосереджена на емоційно значущих проблемах; шукає допомоги, має потребу в тиші та спокою.

Стійкі зміни в емоційному стані у ОСОБА_5 поглибилися та закріпилися внаслідок дій ОСОБА_4 , що зумовили порушення звичайного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам в особистому та фізичному благополуччі, захищеності та безпеці, в активній і продуктивній життєдіяльності, упевненості у собі та у майбутньому, у повноцінному спілкуванні з оточуючими, у її особистому благополуччі.

З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_5 ситуація, що досліджується за цим кримінальним правопорушенням, є для неї суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні фізичні й психічні страждання, які актуальні і на даний час. Внаслідок дій ОСОБА_4 у ОСОБА_5 мають місце тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами фізичні та психічні (моральні) страждання. Наявний страх за власне життя.

Внаслідок умисних, протиправних дій з боку ОСОБА_4 його мати ОСОБА_5 зазнала психологічного насильства, яке виразилося в словесних образах нецензурною лайкою, сварках, залякуванні, приниженні її честі та гідності, які викликали в останньої психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 08 березня 2021 року, в після обідній час, вчинив зі своєю матір`ю сімейну сварку, в ході якої голосно кричав на її адресу нецензурною лайкою та образливими словами. Раніше він також щодо матері вчиняв домашнє насильство, за що двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності. У вчиненому розкаюється.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 1261 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах, а саме своєї матері, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд виходить з такого.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас суди мають враховувати й вимоги Кримінально-процесуального кодексу України стосовно призначення покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема, у справі «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів та меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів з огляду на відповідність таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 задовільно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю злочину, оскільки він правдиво повідомив про обставини його вчинення; вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставини, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлені.

Призначаючи покарання, суд враховує також думку потерпілої ОСОБА_5 , яка просила призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Тому, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, відповідати скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід під час досудового розслідування ОСОБА_4 не застосовувався.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з чим з ОСОБА_4 на користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за залучення експерта у розмірі 12012,70 грн.

Речові докази у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 1261 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 12012 грн 70 коп. процесуальних витрат.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя