233 № 233/5573/17
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

13 липня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000945 від 06 серпня 2017 року, за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000945 від 06 серпня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Донецькій області строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 25 липня 2021 року.

У судовому засіданні 13 липня 2021 року прокурор Костянтинівської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про продовження дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Бахмутській установі виконання покарань № 6 на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 . Клопотання обґрунтовано тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати. Наполягав, що більш м`які заходи забезпечення кримінального провадження не будуть дієвими.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву про проведення судового засідання без її участі.

Обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від отримання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою про що свідчить акт, складений начальником відділу КВСР ОСОБА_8 , спеціалістом відділу КВСР ОСОБА_9 , діловодом ВКВСР ОСОБА_10 9 липня 2021 року №7/961.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні посилаючись на загальну декларацію прав людини зазначив на дискримінаційний підхід при врахуванні попередньої судимості та просив не приймати її до уваги. Додав, що його обвинувачують у скоєнні злочину, який він не вчиняв, тому просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник у судовому засіданні заперечував щодо клопотання прокурора, просив змінити

запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що тяжкість обвинувачення не може впливати на обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ризики вказані прокурором є безпідставними та необґрунтованими, жодних доказів їх існування суду не надано. Додав, що для належної процесуальної поведінки буде достатньо запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд, вислухавши учасників судового провадження та вивчивши клопотання прокурора та сторони захисту дійшов наступного висновку.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 липня 2021 року включно.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 у інкримінованому кримінальному правопорушенні, не даючи оцінки жодному доказу зібраному у справі, вважає за доцільне продовжити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

- ризик переховування від суду, що підтверджується тим, що суворість покарання за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, може бути визнане обвинуваченим ОСОБА_6 більш небезпечним, ніж втеча. У зв`язку з чим запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний розгляд кримінального провадження у суді;

- ризик незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підтверджується тим, що у разі перебування останнього на свободі, він може спробувати переконати або домовитись, або залякати свідків, змусити останніх змінити свідчення на свою користь. За таких обставин ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. Окрім того, свідки у кримінальному провадженні є знайомими обвинуваченого, у зв`язку з чим останній має реальну можливість впливати на свідків шляхом спонукання їх до надання неправдивих свідчень та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження.

- ризик вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні даного кримінального правопорушення в період не знятої та не погашеної судимості. ОСОБА_6 після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, соціально не адаптувався та через невеликий проміжок часу обвинувачується у вчиненні іншого умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу і свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , судом на теперішній час не встановлено. Більш м`який запобіжний захід, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам. Суду не надано відомості щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим і підлягає задоволенню, при цьому клопотання обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягає.

З огляду на обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 вересня 2021 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області.

На ухвалу суду обвинуваченим, захисником, прокурором може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3