Дата документу 05.04.2021
Справа № 509/6433/19
У Х В А Л А

01 квітня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження № 0001467 від 07 вересня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туапсе Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.122, ч.2 ст.194 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В проваджені Іллічівського міського суду Одеської області перебуває вказане кримінальне провадження.

ОСОБА_7 обвинувачується у:

вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи ст.126-1 КК України,

заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривали розлад здоров`я ч.1 ст.122 КК України,

умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу ч.2 ст.194 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що зберігаються передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Захисник та обвинувачений заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, на їх думку, винуватість обвинуваченого не доведена, зазначені ризики відсутні, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Потерпіла та ї представник клопотання прокурора підтримали.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з таких підстав.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні, поміж іншого, тяжкого умисного злочину, за який кримінальним законом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 10 років.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався.

Перелік доказів, які зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину.

Обставини злочинів свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що зберігаються ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме - що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, що також свідчить про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту.

Ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується, поміж іншого, у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 10 років. На думку суду, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, може спонукати його до вчинення спроб переховування від суду. Іншими релевантними чинниками, які підтверджують існування цього ризику, суд вважає відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання, відсутність у нього родини та утриманців, відсутність у нього роботи.

Ризики незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджуються, на думку суду, наступним.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, щодо його колишньої дружини, та ч.1 ст.122 КК України, вчиненого щодо матері. Крім того, з обвинувального акту вбачається, що 04 квітня 2019 року ОСОБА_7 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.309-1 КК України невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або не проходження програми. За таких обставин суд вважає, що обвинувачений, якому достеменно відомо місця проживання потерпілих та свідків може незаконно впливати на них з метою надання ними у суді вигідних для нього показань, а також вчинити інше або аналогічне кримінальне правопорушення. При цьому суд враховує відсутність у обвинуваченого заробітку, доходу або інших джерел існування.

Ці ризики, на думку суду, не зменшились зі збігом часу, проведеного обвинуваченим під вартою.

При вирішенні питання про продовження строків запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; йоговік та стан здоров`я;міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі відсутність у нього родини й утриманців;відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; йогорепутаціюта майновий стан; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_7 , наявність у нього попередньої судимості.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які б виключали застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.176178, 183, 194, 370-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30 травня 2021 року, включно.
У задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя