Справа № 562/1653/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
08.06.2021 року.

Здолбунівський районний суд Рівненської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000145, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 квітня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новомильськ Здолбунівського району Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 25 січня 2021 року Здолбунівським районним судом Рівненської області за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи особою, яка засуджена вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 січня 2021 року за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт та направленого Здолбунівським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Рівненській області до Комунального підприємства «Здолбунівське» Здолбунівської міської ради Рівненської області для проходження відбування призначеного покарання, згідно затвердженого графіку виходу на роботу, без поважних причин для проходження громадських робіт не з`являвся та ухилився від відбування всієї частини призначеного покарання.

Невідбута частина покарання ОСОБА_3 становить 200 годин громадських робіт.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого, суд вважає правильною.
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України. У своїй заяві обвинувачений також вказав, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді арешту строком на 1 місяць.
Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
Згідно ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
За вказаних обставин сторони кримінального провадження у судове засідання не викликалися та фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому суд відповідно до положень ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра не перебуває та перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю, раніше судимий.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

А тому, призначення покарання за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту строком на 1 місяць буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Дане кримінальне правопорушення обвинуваченим скоєно після постановлення щодо нього вироку, але до повного відбуття покарання за вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 січня 2021 року, а тому остаточне покарання призначається на підставі ч.1 ст.71 та ст.72 КК України.

Невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді громадських робіт /200 годин громадських робіт, яке було переведено згідно вимог п.4 ч.1 ст.72 КК України, становить 25 днів арешту/, суд частково приєднує до покарання за основним вироком.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.370-374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 /одного/ місяця арешту.

На підставі ст.ст.71, 72 КК України частково приєднати покарання, невідбуте за попереднім вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 січня 2021 року, та остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді 1 /одного/ місяця 1 /одного/ дня арешту.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку у законну силу не обирати.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі: копії особової справи ОСОБА_3 , які зберігаються в матеріалах справи, та документи кримінального провадження №0000145 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя