Справа № 583/1755/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" травня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000528 від 11.08.2019 року по обвинуваченню,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка, Сумської області, не працюючого, освіта середня-спеціальна, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , не маючи права на керування транспортними засобами, 11.08.2019 року близько 18 години 10 хвилин керував мопедом марки «Yamaha», без державного номерного знака, та рухався на ньому по вул. Армійській в напрямку до пров. Харківського, в м. Охтирці, Сумської області. Наближаючись до пішохідного переходу, розташованого на регульованому за допомогою світлофорів, позначеного дорожніми знаками та дорожньою розміткою у вигляді «зебри», які проглядаються заздалегідь, на перехресті вул. Армійська вул. Незалежності пров. Харківський в м. Охтирка, Сумської області, поблизу Охтирського центру професійно-технічної освіти, рухаючись на зелене світло світлофору, ОСОБА_5 знехтував безпекою дорожнього руху. Так, виявивши попереду небезпеку для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , яка розпочала перетин проїжджої частини пров. Харківський на червоне світло пішохідного світлофору справа наліво відносно напрямку руху вказаного мопеду, діючи внаслідок кримінальної протиправної недбалості, всупереч вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_5 не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на потерпілу ОСОБА_4 . В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, забою головного мозку, кортикального забою лобних долей, лінійного перелому луск потиличної кістки з переходом на задню черепну ямку і луски скроневої кістки зліва з переходом на середню черепну ямку; гемо синусу основної пазухи, пневмоцефалія, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Встановлено, що причинною даної дорожньо-транспортної пригоди є недотримання обвинуваченим ОСОБА_5 п. 12.3. Правил дорожнього руху України, оскільки він мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, для чого не було технічних перешкод, а невиконання вимог зазначених положень Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_5 не було вимушеним. Отже, недотримання ОСОБА_5 вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку, як з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди, так і її наслідків.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжку тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю та пояснив, що 11.08.2019 року близько 18 години 10 хвилин він керував мопедом марки «Yamaha», без державного номерного знака, по вул. Армійській, в м. Охтирці, Сумської області. На пішохідному переході, розташованому поблизу Охтирського центру професійно-технічної освіти на перехресті вул. Армійська вул. Незалежності пров. Харківський в м. Охтирка, Сумської області, він рухався на зелене світло світлофору. В цей час потерпіла ОСОБА_4 переходила дорогу на червоне світло світлофору, обвинувачений ОСОБА_5 , не встигнувши зменшити швидкість руху мопеду, допустив наїзд на потерпілу ОСОБА_4 , в результаті чого вона отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначила, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася також з її вини, жодних претензій до ОСОБА_5 вона не має, просила звільнити його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд вирішив відповідно до положення ч. 3, ст. 349 КПК України обмежитися допитом обвинуваченого, не досліджуючи докази відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його наслідки, особу винного, який вину визнав, щиро розкаявся, відшкодував заподіяну шкоду, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у наркологічному та у психіатричному диспансерах не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також його вік, сімейний стан, позицію потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого та прохає покарати його мінімально, не позбавляти волі.
Суд також враховує роз`яснення, викладені в п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, згідно з якими при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення кримінального правопорушення, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд відносить щире каяття, відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.

Згідно досудової доповіді органу пробації ОСОБА_5 має низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, та низький ризик небезпеки для суспільства. Враховуючи викладене та наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, із урахуванням особи винного, його відношення до вчиненого суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом як додаткове покарання незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

Оскільки ОСОБА_5 не має права керувати транспортним засобом суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України особі.

Згідно ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно, що було накладено згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.08.2019 року, після вступу вироку у законну силу, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід не обирати.

Речовий доказ по справі: мопед «Yamaha» чорного кольору, номер шасі « НОМЕР_1 », який знаходиться на зберіганні в Охтирському районному відділі поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області - повернути власнику ОСОБА_5

Речовий доказ по справі: осип пластмаси помаранчевого кольору, вилучений із проїзної частини знищити.

Арешт на майно, що було накладено згідно ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.08.2019 року після вступу вироку у законну силу, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 31338,40 гривень.

Вирок може бути оскаржений в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1