Справа № 308/4792/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні в м.Ужгород за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000153 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2020 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Галоч Ужгородського району Закарпатської області, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.129 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження та клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду.
Органом досудового розслідування встановлено, що 24 вересня 2020 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи за місцем проживання потерпілої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних взаємин до останньої, тримаючи в руці ніж типу «катана», нецензурно висловлювався в бік ОСОБА_4 , виявляв ззовні намір позбавити потерпілу життя, тобто погрожував вбивством, демонструючи при цьому для більшого залякування потерпілої ніж типу «катана», та розуміючи, що висловлені ним погрози здатні викликати у потерпілої почуття тривоги і неспокою, а також побоювання здійснення цих погроз, чим викликав у потерпілої реальне побоювання за своє життя та усвідомлення конкретного виконання цієї погрози.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України, а саме, погроза вбивством.
Положеннями ч.2 та ч.3 ст.381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України; згідний та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини; згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні. Крім того, йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудовим розслідуванням обставин, а також те, що відповідно до ч.2 ст.302 КК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. До обвинувального акта долучено переклад заяви обвинуваченого, виконаний угорською мовою.
Також до обвинувального акта додано письмову заяву потерпілої ОСОБА_4 , у якій вона зазначає, що згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України, згідна з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні.
Крім цього, відповідно до вимог ч.1 ст.302 КПК України прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.
На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України оскільки судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 129 КК України, а саме: погроза вбивством.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч.1 ст.129КК України, не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Таким чином, аналізуючи наведене, оцінивши докази зібрані під час досудового розслідування, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у погрозі вбивством, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.129 КК України.
Згідно з ч. 2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Також при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є кримінальним проступком, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, згідно характеристики, виданої за місцем проживання, проживає з батьком та співмешканкою, авторитетом у громадян села не користується, участь у громадському житті села не приймає, неодноразово мав приводи в поліції.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.
При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді обмеження волі бере до уваги те, що матеріали кримінального провадження не містять обмежень, передбачених ч.3 ст.61 КК України, щодо призначення такого виду покарання.
Суд, приймаючи до уваги наведене вище, наявність обставин, що пом`якшують покарання, вважає за можливе застосувати відносно ОСОБА_3 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших кримінальних правопорушень, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання про долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у розмірі 490 грн. 35 коп. за проведення експертизи холодної зброї, висновок експерта №1/457 від 06.10.2020 року, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ при МВС України, слід стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 50, 75,76, 129 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.129 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, що передбачені ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази:
-флеш-носій із відеозаписом, - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
-вилучений в ході огляду місця події 24 вересня 2020 року предмет, зовні схожий на саморобний ніж («катана»), який слугував знаряддям вчинення кримінального правопорушення, відповідно до положень п.1 ч. 9 ст.100 КПК України, - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати у розмірі 490 грн. 35 коп. за проведення експертизи холодної зброї, висновок експерта №1/457 від 06.10.2020 року, яку проведено Закарпатським НДЕКЦ при МВС України.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1