КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2020 задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на предмети, речі та документи, які вилучено під час проведення обшуку в житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: жорсткий диск s/n 9QF55094320GB; флеш накопичувач transcend 16gb чорного кольору; флеш накопичувач asus WL-BTD 202; флеш накопичувач Kingston 16 gb жовтого кольору; ноутбук DELL модель: PP22X SERVISE TAG 99B4J3J; виписки за рахунками ТОВ «Укрсіті Груп» за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 на 11 арк.; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувала ЕП від 17.04.2020 на 1 арк. ТОВ «Фаворі Груп»; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувача ЕП ТОВ «Фаворі Груп» на 1 арк.; виписку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 2 арк.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначала, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для арешту майна ОСОБА_7 , оскільки у сторони обвинувачення відсутні докази вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Прокурором не надано доказів повідомлення ОСОБА_7 про підозру у кримінальному провадженні № 0000747, не заявлено цивільний позов у порядку, встановленому ст. 128 КПК України, а також відсутні відомості про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, прокурором не доведено розмір шкоди та відповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.
Ухвала слідчого судді містить загальний опис обставин кримінального провадження, які не мають прямого відношення до вилученого майна.
Апелянт зазначала, що ОСОБА_7 працювала за сумісництвом головним бухгалтером на ТОВ «Укрсіті Груп» та головним бухгалтером на Адвокатському об`єднанні «Правовий аспект».

ТОВ «Укрсіті Груп» перебуває на спрощеній системі оподаткування та займається наданням в оренду своїх та орендованих приміщень.
Арешт на ноутбук DELL модель: РР22Х SERVISE TAG 99B4J3J, котрий ОСОБА_7 та члени її родини, а саме чоловік та син, використовували в особистих цілях, в жодній господарській діяльності не використовувався. Окрім того, під час обшуку не було оглянуто та не встановлено через пошукову систему ноутбука та комп`ютера, чи є на даних пристроях інформація щодо суб`єктів, зазначених в ухвалі про обшук та чи встановлена система «Клієнт-Банк» на ноутбуці.
Інші вилучені предмети та документи також не мають відношення до кримінального провадження, та ухвала слідчого судді не містить відомостей, що вилучене майно має ознаки речових доказів.
У ОСОБА_7 відсутні підстави для приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі арештованого майна.
Крім того, апелянт зазначала, що клопотання прокурора розглянуто у відсутності та без виклику власника майна, а копію оскаржуваної ухвали захисником отримано лише 05.02.2021.
Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлена належним чином, клопотань про відкладення судового засідання не подавала.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, заслухавши думку захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_5 , які не заперечували проти апеляційного розгляду у відсутності власника майна, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності вказаної особи.
15.03.2021 у судовому засіданні захисник ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 пояснила, що в день розгляду клопотання прокурора з 14 год. 00 хв. була розпочата дезінфекція приміщення суду, та оголошено про те, що судові засідання призначені на дану дату відбуватися не будуть. В цей день до приміщення суду не допустили відвідувачів, у тому числі ОСОБА_7 .
Крім того, апелянт зазначала, що судове засідання було проведено за 4 хв. та порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки її позбавлено можливості надати пояснення щодо клопотання прокурора.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна або його захисника, та дані про вручення їм ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали захисником отримано 05.02.2021, тоді як подано апеляційну скаргу 09.02.2021, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не убачає підстав для розгляду питання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Шостим слідчим відділом РКП СУ ФР Головного управління ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000747 від 21.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Згідно даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, 21.11.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0000747 про те, що службові особи ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» () в особі директора ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яким підконтрольні ТОВ «АРКТІКА ГРУП» (), ТОВ «ДЮНА ТРЕЙД» (), ТОВ «ФАВОРІ ГРУПП» (), ТОВ «АГРОПЛЮССЕРВІС» (), ТОВ «МЯСТРЕЙД ГРУП» (), ТОВ «ТРАСТ РОУД ГРУП» (), ТОВ «КОНКОРДІА ГРУПП» (), ТОВ «ДЕЛЬТАГРУП « (), ТОВ «АЛЬМЕРО ГРУП» (), ТОВ «КВАРТІКС» (), ТОВ «ОПТМЯСТОРГ К» (), ТОВ «ВЕКТОРТРЕЙД» (), ТОВ «БРАЙМ ЛТД» (), ТОВ «ПРАЙМАКС ЛТД» (), ТОВ «КОІНС ГРУП», (, колишня назва «ОПТІМА БІЗНЕСПЛЮС»), ТОВ «КАСТ ІНДАСТРІ» (), ТОВ «ВЕНЗЛІ» (), ТОВ «ДЕДЛАЙН ПЛЮС» (), ТОВ «ВАНРІСТОР» (), ТОВ «СОРТ ІМПОРТ» (), ТОВ «ДНІПРОСТАЙЛПРОФ» (), ТОВ «ЛАСТ ФІРМ» (), ТОВ «АЛЬТ-ІНТЕРНЕШИНАЛ» (), ТОВ «ЕКСІТ ІНТЕРНЕШИНАЛ» (), які мають ознаки фіктивності, в період з 01.01.2018 по 01.10.2019 завищили податковий кредит з податку на додану вартість на 7,5 млн. грн., що призвело до умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.06.2020 надано дозвіл слідчим слідчої групи, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000747 від 21.11.2019 в особі слідчих шостого слідчого відділу РКП СУ ФР ГУ ДФС у м. Києві: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , на проведення обшуку в житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_26 , з метою відшукання та вилучення фінансово-господарських та установчих документів ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» (), ТОВ "АРКТІКА ГРУП" (), ТОВ "ДЮНА ТРЕЙД" (), ТОВ "ФАВОРІ ГРУПП" (), ТОВ "АГРОПЛЮССЕРВІС" (), ТОВ "МЯСТРЕЙД ГРУП" (), ТОВ "ТРАСТ РОУД ГРУП" (), ТОВ "КОНКОРДІА ГРУПП" (), ТОВ "ДЕЛЬТАГРУП " (), ТОВ "АЛЬМЕРО ГРУП" (), ТОВ "КВАРТІКС" (), ТОВ "ОПТМЯСТОРГ К" (), ТОВ "ВЕКТОРТРЕЙД" (), ТОВ «БРАЙМ ЛТД» (), ТОВ «ПРАЙМАКС ЛТД» (), ТОВ «КОІНС ГРУП», (, колишня назва «ОПТІМА БІЗНЕСПЛЮС»), ТОВ «КАСТ ІНДАСТРІ» (), ТОВ «ВЕНЗЛІ» (), ТОВ «ДЕДЛАЙН ПЛЮС» (), ТОВ «ВАНРІСТОР» (), ТОВ «СОРТ ІМПОРТ» (), ТОВ «ДНІПРОСТАЙЛПРОФ» (), ТОВ «ЛАСТ ФІРМ» (), ТОВ «АЛЬТ-ІНТЕРНЕШИНАЛ» (), ТОВ «ЕКСІТ ІНТЕРНЕШИНАЛ» (), та інших підконтрольних ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підприємств та фізичних осіб, документів, які свідчать про придбання (купівлю) та реалізацію (продаж) товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), документів, які свідчать про придбання (купівлю) та реалізацію (продаж) цінних паперів, документів у яких відображена фактична сума надходження грошових коштів, чорнової бухгалтерії, документів складського обліку, документів податкової звітності, бухгалтерської звітності, цінних паперів що належали, зберігалися, продавалися або належать зазначеним підприємствам, документів щодо перерахування грошових коштів, листів, доручень та довіреностей що стосуються діяльності зазначених підприємств, документів що свідчать про відкриття, використання та закриття розрахункових та карткових рахунків зазначених підприємств та підконтрольних фізичних осіб, банківських карток, довіреностей та чеків на отримання готівкових коштів, чорнових записів, коштів отриманих від незаконної діяльності вищевказаних підприємств, електронних носіїв інформації (комп`ютерної техніки, засобів зв`язку) та інші носії інформації на яких зберігаються відомості щодо взаємовідносин між вищезазначеними та іншими підприємствами і фізичними особами, електронні документи в яких відображена фактична сума надходження грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг), переписка за допомогою електронної пошти та іншими програмами для спілкування через мережу інтернет (Skype, Viber, Telegram, WhatsApp та ін.) в тому числі встановленої системи «Клієнт-банк» для користування рахунками фізичних та юридичних осіб, оргтехніки, яка використовувалася для підготовки документів по реєстрації та перереєстрації, фінансово-господарської діяльності вищезазначених підприємств, печатки, кліше та штампи підконтрольних підприємств та/або підприємств задіяних в схемі ухилення від сплати податків та обготівкування безготівкових грошових коштів в готівку.

Згідно протоколу обшуку від 15.07.2020, складеного старшим слідчим з ОВС шостого слідчого відділу РКП СУ Головного управління ДФС у місті Києві ОСОБА_19 , на підставі вищевказаної ухвали проведено обшук в житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого було виявлено та вилучено речі та документи, а саме: жорсткий диск s/n 9QF55094320GB; флеш накопичувач transcend 16gb чорного кольору; флеш накопичувач asus WL-BTD 202; флеш накопичувач Kingston 16 gb жовтого кольору; ноутбук DELL модель: PP22X SERVISE TAG 99B4J3J; виписки за рахунками ТОВ «Укрсіті Груп» за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 на 11 арк.; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувала ЕП від 17.04.2020 на 1 арк. ТОВ «Фаворі Груп»; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувача ЕП ТОВ «Фаворі Груп» на 1 арк.; виписку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 2 арк.

Постановою старшого слідчого з ОВС шостого слідчого відділу РКП СУ ФР Головного управління ДФС у місті Києві ОСОБА_14 від 15.07.2020 вищевказані предмети, речі та документи, які вилучені під час обшуку в житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000747 від 21.11.2019.

16.07.2020 прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням від 15.07.2020, в якому просив накласти арешт на предмети, речі та документи, які вилучено під час проведення обшуку в житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 : жорсткий диск s/n 9QF55094320GB; флеш накопичувач transcend 16gb чорного кольору; флеш накопичувач asus WL-BTD 202; флеш накопичувач Kingston 16 gb жовтого кольору; ноутбук DELL модель: PP22X SERVISE TAG 99B4J3J; виписки за рахунками ТОВ «Укрсіті Груп» за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 на 11 арк.; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувала ЕП від 17.04.2020 на 1 арк. ТОВ «Фаворі Груп»; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувача ЕП ТОВ «Фаворі Груп» на 1 арк.; виписку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 2 арк.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2020 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на предмети, речі та документи, які вилучено під час проведення обшуку в житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 : жорсткий диск s/n 9QF55094320GB; флеш накопичувач transcend 16gb чорного кольору; флеш накопичувач asus WL-BTD 202; флеш накопичувач Kingston 16 gb жовтого кольору; ноутбук DELL модель: PP22X SERVISE TAG 99B4J3J; виписки за рахунками ТОВ «Укрсіті Груп» за період з 01.01.2020 по 31.03.2020 на 11 арк.; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувала ЕП від 17.04.2020 на 1 арк. ТОВ «Фаворі Груп»; заяву на формування кваліфікованих сертифікатів підписувача ЕП ТОВ «Фаворі Груп» на 1 арк.; виписку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 2 арк.

Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності збереження речових доказів.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на предмети, речі та документи, які вилучено під час проведення обшуку в житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з тих підстав, що дане майно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в межах кримінального провадження № 0000747 від 21.11.2019 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_7 лише працювала за сумісництвом головним бухгалтером на ТОВ «Укрсіті Груп» та головним бухгалтером в Адвокатському об`єднанні «Правовий аспект», там прокурором не надано доказів повідомлення ОСОБА_7 про підозру у даному кримінальному провадженні № 0000747, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Посилання захисника відсутність відомостей про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, спростовується матеріалами судового провадження, з яких убачається, що досудове розслідування здійснюється щодо службових осіб ТОВ «Абсолют-Клімат» в особі директора ОСОБА_9 , за попередньою змовою із іншими особами, у тому числі із ОСОБА_7 , за місцем проживання якої і було вилучено арештоване майно.
Твердження захисника про те, що в даному кримінальному провадженні не заявлено цивільний позов у порядку, встановленому ст. 128 КПК України, не спростовують висновки слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту, оскільки арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.
Доводи апеляції про те, що прокурором не доведено, а слідчим суддею не встановлено відповідність арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України,є необґрунтованими, оскільки встановлені прокурором фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучені предмети, речі та документи можуть бути набуті кримінально-протиправним шляхом, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та відповідають ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Твердження захисника про те, що ноутбук DELL модель: РР22Х SERVISE TAG 99B4J3J, котрий ОСОБА_7 та члени її родини, а саме чоловік та син, використовували в особистих цілях, в жодній господарській діяльності не використовувався, підлягають перевірці під час подальшого досудового розслідування та не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_7 відсутні підстави для приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі арештованого майна, не впливають на правильність висновків слідчого судді про наявність підстав для арешту вилученого майна.
Посилання захисника на те, що судове засідання тривало 4 хв., та слідчим суддею порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки її позбавлено можливості надати пояснення щодо клопотання прокурора, не можуть бути безумною підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді.
Як убачається із даних журналу судового засідання від 21.07.2020, у зв`язку із неприбуттям учасників судового провадження, розгляд клопотання про арешт майна проведено у відсутності прокурора та власника майна, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України.
Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27 липня 2020 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3