Справа № 459/1128/21
Провадження № 1-кс/459/382/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2021 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , представника володільців майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді клопотання дізнавача Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Червоноградської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000091 від 12.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

13.04.2021 дізнавач звернулась до суду з даним клопотанням. В його обґрунтування послалась на те, що 12.04.2021 невідомі особи перебуваючи в с.Бендюга Червоноградського району Львівської області на закинутому териконі, без будь-яких документів самовільно здійснили завантаження породи за допомогою екскаватора «SOLG» , д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , на автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого вчинили самоправство.

12.04.2021 року по даному факту СД Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

12.04.2021 року в ході огляду місця події, а саме на закинутому териконі в с.Бендюга було виявлено і вилучено вище зазначені екскаватор та автомобіль, в кузові якого знаходилась порода. Виявлені та вилучені транспортні засоби поміщено на територію фірми «Євро Енерго Альянс» за адресою м. Червоноград, вул. Радехівська, 16 Львівської області, їх визнано речовим доказами та прилучено до матеріалів кримінального провадження.

Вказує, що вказані транспортні засоби являються знаряддям вчинення злочину, а порода, яка на момент огляду знаходилась в кузові автомобіля марки «КАМАЗ» є предметом вчинення злочину і їх необхідно дослідити в ході досудового розслідування.

Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримала.

Представник власників майна клопотання заперечив.

Вислухавши думку учасників, оглянувши матеріали клопотання, встановлено наступне.
12.04.2021 року по даному факту СД Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області зареєстровано кримінальне провадження №0000091 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що 12.04.2021 невідомі особи перебуваючи в с. Бендюга, Червоноградського району Львівської області, на закинутому териконі, без будь яких документів, самовільно здійснили завантаження породи, за допомогою ескаватора «SOLG» , д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , на автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого вчинили самоправство.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У положенні ст.132 КПК України зазначено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до положень ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Дізнавачем до клопотання додано постанову про визнання речовим доказом від 12.04.2021, яка належним чином не завірена.

Також не надано документів, які підтверджують статус осіб, у яких вилучене майно, право власності на це майно, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна.

Дізнавачем у клопотанні не вказано даних про власників майна.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення : збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Дізнавачем не зазначено мету, з якою необхідно накласти такий арешт.

Згідно із ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Також не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування арешту вказаних транспортних засобів призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, тобто ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України.
Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Арешт майна має бути пропорційним обмеженням права власності. Застосування цього заходу у виді позбавлення права на розпорядження та/або користування цим майном має бути обґрунтованим.

Вважаю, що дізнавачем не в повній мірі доведена необхідність такого арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України. Повне обмеження права власності на зазначене майно не відповідатиме завданням кримінального провадження.
Поряд з цим, завданнями кримінального провадження вимагають збереження цього майна як речового доказу. Дані речові докази були оглянуті під час проведення огляду місця події. Дізнавачем не вказано, які ще слідчі дії планується провести з цими транспортними засобами.

У матеріалах клопотання даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту конкретної особи. Відтак є доцільним та обґрунтованим лише позбавлення власників права на відчуження даного майна.
За таких обставин і міркувань зазначені речові докази слід передати на відповідальне зберігання власнику майна. Тому клопотання слді задовольнити частково.
Керуючись ст. 2,7,100, 131-132, 167,168,170, 171, 172, 372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання дізнавача про арешт майна у кримінальному провадженні №0000091 задовольнити частково.

Накласти арешт на породу, що знаходилась в кузові автомобіля марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , яка була виявлена та вилучена в ході огляду місця події 12.04.2021 в с. Бендюга Червоноградського району Львівської області.
Частково накласти арешт на екскаватор «SOLG», д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобіль марки «КАМАЗ», д.н.з. НОМЕР_2 , які були вилучені в ході огляду місця події 12.04.2021 в с.Бендюга Червоноградського району Львівської області, із забороною відчуження, без позбавлення права розпорядження та/або користування цим майном.

Повернути транспортні засоби власникам та роз`яснити власникам про заборону відчуження даного майна до закінчення досудового розслідування.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 5-ти діб з часу її проголошення.
Повний текст ухвали складено 15.04.2021

Слідчий суддя: ОСОБА_1