єдиний унікальний номер справи 546/385/21
номер провадження 1-кп/546/71/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2021 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2021 за № 0000191 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Приліпка Козельщинського району Полтавської області, проживає без реєстрації у АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, не працює, не є особою з інвалідністю, не депутат, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 достатньо і повно викривається в тому, що він 11.04.2021 близько 12 години правомірно перебував на території лісопильні в с. Уханівка Полтавського району Полтавської області, яка належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 (свідоцтво про державну реєстрацію № 0000430 від 11.05.2006), де у приміщенні столярного цеху, до якого ОСОБА_3 мав вільний доступ, знаходились дерев`яні бруси, шість із яких він вирішив таємно викрасти.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 11.04.2021 близько
12.00 години, переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливою метою, користуючись відсутністю власника, залучивши до допомоги ОСОБА_5 , не повідомляючи останньому про свій злочинний намір, виніс із приміщення цеху шість дерев`яних брусів наступних розмірів: брус із деревини породи «Дуб» - довжина 147 см, розмір 9х9 см; брус із деревини породи «Дуб» - довжина 148 см, розмір 9х9 см; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 153 см., розмір 10х8 см.; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 148 см, розмір 10х8 см; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 156 см., розмір 10х8 см.; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 146 см, розмір 10х8 см, які того ж дня реалізував ОСОБА_6 .
Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1461 від 19.04.2021, ринкова вартість станом на момент вчинення правопорушення, тобто та 11.04.2021, дерев`яних брусів породи «Дуб» та Сосна» складає: брус із деревини породи «Дуб» - довжина 147 см, розмір 9х9 см. 196,47 грн; брус із деревини породи «Дуб» - довжина 148 см, розмір 9х9 см 197,80 грн.; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 153 см, розмір 10х8 см 49,57 грн; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 148 см, розмір 10х8 см 47,95 грн; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 156 см, розмір 10х8 см 50,54 грн; брус із деревини породи «Сосна» - довжина 146 см, розмір 10х8 см 47,30 грн.
Загальна вартість викрадених ОСОБА_3 дерев`яних брусів становить 589 грн 63 коп.
Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв ФОП ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 589 грн 63 коп.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор, в порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000191 від 12.04.2021 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (а.с. 1-2).
Потерпілому ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених у результаті дізнання обставин вчиненого кримінального проступку, обмеження права апеляційного оскарження відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України. Так, потерпілим подано письмову заяву, у якій він не заперечує проти розгляду кримінального провадження № 0000191 від 12.04.2021 у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні. (а.с. 7)
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, повністю згоден із встановленими органом дізнання обставинами вчиненого ним кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, не заперечує проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні. Зазначеного змісту ОСОБА_3 подано письмову заяву, добровільність якої підтверджена захисником ОСОБА_7 (а.с. 8)
За клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст. 381, 382 КПК України, ухвалою судді від 28.04.2021 постановлено розглядати кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2021 за № 0000191, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за правилами спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Положеннями ч. 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України.
Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Встановлені органом дізнання обставини вчинення кримінального проступку, підтверджуються обставинами, встановленими судом.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого на досудовому розслідуванні здійснював захисник ОСОБА_8 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не оспорює та вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку, що під час розгляду кримінального провадження підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та вважає, що своїми діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нею вчинення нових кримінальних правопорушень.
У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Отже, виходячи з викладеного, при призначенні виду та міри покарання суд враховує положення ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, те, що відповідно до ст. 12 КК України це кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, обстановку та обставини вчинення даного кримінального правопорушення, наслідки, що настали, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, за місцем проживання компрометуючих матеріалів орган місцевого самоврядування не має, не працює, не одружений, є працездатною особою, на обліках у лікаря нарколога, лікаря фтизіатра та лікаря психіатра не перебуває. Крім того, суд враховує наявність обставини, яка пом`якшує покарання у вигляді щирого каяття, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання і з урахуванням зазначених вище в сукупності цих обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання, яке буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
З обвинувального акту встановлено, що процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази у справі: шість дерев`яних брусів (два з яких деревини породи «Дуб», а 4 із породи «Сосна»), які, відповідно до постанови від 12.04.2021 дізнавача СПД №1 ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , поміщені до камери зберігання речових доказів СПД №1, повернути власнику ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, та керуючись Кримінальним кодексом України, ст. 368-371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.
Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання.
Речові докази у справі: шість дерев`яних брусів (два з яких деревини породи «Дуб», а 4 із породи «Сосна»), які поміщені до камери зберігання речових доказів СПД №1 ВП №2 Полтавського районного управління поліції в Полтавській області, повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1