ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1012/21 Справа № 185/2946/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000615 за апеляційними скаргами прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:
- 24.12.2019 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок в мотивувальній частині змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та посилання суду на те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, замінити на посилання про те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до нетяжких злочинів; доповнити резолютивну частину вироку словами: Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається сторонам кримінального провадження; в іншій частині вирок залишити без змін.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.374 КПК України, в резолютивній частині вироку не зазначив порядок отримання копій вироку учасниками судового провадження.
Також, відповідно до ст. 12 КК України в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, яка діяла на час ухвалення вироку, злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі, однак судом було зазначено, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, що відповідає положенням ст.12 КК України в редакції Закону України № 4025-VI від 15.11.2011 року, який на час ухвалення вироку втратив силу.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а матеріали провадження направити на досудове розслідування, або закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що кримінальне провадження щодо нього сфабриковано працівниками поліції.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до обставин встановлених під час судового розгляду, ОСОБА_9 забираючи з гаражу ОСОБА_10 картоплю був впевнений в тому, що її придбала його матір, а тому, в його діях відсутній корисливий мотив та мета, що виключає кримінальну караність його дій.
Крім того, за результатами судового розгляду, стороною обвинувачення не доведено точного розміру спричиненого збитку, як того вимагає п.3 ч.1 ст. 91 КПК України, оскільки згідно із обвинувальним актом і вироком, ОСОБА_9 викрав три мішки з картоплею загальною вагою 68,2 кг (22,2 +22,7+22,7) на загальну суму 983,44 грн. Однак, якщо здійснити складання ваги кожного мішка з картоплею, їх загальна вага складе 67,6 кг, а вартість становить 974,79 грн. Таким чином, вироком не встановлений точний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.12.2019 року, та остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 , 29.03.2020 року о 12.18 годині, проходив повз приміщення гаражу, який прилеглий до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Біля приміщення зазначеного гаражу перебував вантажний автомобіль, з якого проводилось відвантаження фасованої картоплі сорту «Гранада» до приміщення гаражу. В указаний час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, а саме трьох мішків картоплі сорту «Гранада», загальною масою 68,2 кг.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, о 12 годині 40 хвилин 05 секунд підійшов до багажнику автомобіля, де знаходились мішки з картоплею, та, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, повторно з вищевказаного багажнику викрав один мішок картоплі сорту «Гранада», вагою 22,2 кг, в подальшому відразу переніс його до сусіднього занедбаного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 .
У подальшому ОСОБА_8 , керуючись єдиним спільним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, о 12 годині 40 хвилин 50 секунд знову повернувся до гаражу, що прилеглий до території вищевказаного домоволодіння, де, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна підійшов до багажнику вищевказаного вантажного автомобіля, в якому знаходились мішки з картоплею, та, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, з вищевказаного багажнику викрав мішок картоплею сорту «Гранада», вагою 22,7 кг, в подальшому відразу переніс його до сусіднього занедбаного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 .
У подальшому ОСОБА_8 , керуючись єдиним спільним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, продовжуючи свою злочинну діяльність, о 12 годині 41 хвилину 50 секунд знову повернувся до гаражу, що прилеглий до території вищевказаного домоволодіння, де продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна підійшов до багажнику вищевказаного вантажного автомобіля, в якому знаходились мішки з картоплею, та, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, шляхом вільного доступу, з вищевказаного багажнику викрав мішок з картоплею сорту «Гранада», вагою 22,7 кг, в подальшому відразу переніс його до сусіднього занедбаного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 . Указаним майном ОСОБА_8 в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 983,44 грн.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала щодо задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами.

Доводи обвинуваченого про те, що кримінальне провадження щодо нього сфабриковано працівниками поліції, та захисника щодо відсутності в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено фактичні обставини кримінального провадження на підставі досліджених та належно оцінених судом першої інстанції доказів.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні повідомив про відомі йому обставини викрадення трьох мішків картоплі обвинуваченим.
Покази ОСОБА_10 підтверджуються протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.04.2020 року та 02.04.2020 року (а.п. 65, 68);
- показами свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні повідомив, що він у складі поліцейського патруля приїхав на виклик з приводу того, що з автомобіля два чоловіка розвантажували картоплю, а третій чоловік носить картоплю через дорогу. Один вантажник говорив, що він з кузову подавав картоплю, а обвинувачений був внизу, куди він дівав мішки, той не бачив. Картопля була в мішках на території подвір`я навпроти та була повернута;
- показами свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що він бачив як обвинувачений переносив близько 4 мішків картоплі. По приїзду працівників поліції картоплю повернули. Відеозапис передав працівникам поліції;
- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні показав, що він вивантажував автомобіль потерпілого, інший вантажник подавав мішки картоплі з автомобіля, а він складав її внизу. Потім прийшов ОСОБА_14 , однак дозволу переносити картоплю він ОСОБА_15 не давав.
Також вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду від 11.04.2020 року та фототаблицею до нього, в якому зафіксовано огляд ділянки місцевості за місцем проживання потерпілого, де оглянуто картоплю у трьох мішках, яку 29.03.2020 року намагався викрасти обвинувачений. У ході огляду картоплю зважено та встановлено, що загальна вага складає 68,2 кг (а.п. 70-72);
- протоколом огляду диску від 16.04.2020 року, відповідно до якого, оглянуто відеозапис, який надав поліції свідок ОСОБА_16 . На дослідженому відеозаписі зафіксовано, як особа в одязі з білою смужкою двічі переносить через дорогу в руках предмети, схожі на мішки картоплі (а.п.80-81, 83);
- протоколом огляду диску від 11.04.2020 року, відповідно до якого, оглянуто відеозапис, який надав поліції ОСОБА_17 . На дослідженому відеозаписі зафіксовано, як невстановлена особа чоловічої статі тричі щось переносить через дорогу. Далі під`їжджає патрульний автомобіль, після чого картоплю переносять назад (а.п. 105, 107, 109).
Обвинувачений ОСОБА_8 під час перегляду цього відеозапису в суді першої інстанції підтвердив, що чоловік одягнений у спортивний костюм з білою смугою - це він;
- висновком судово-товарознавчої експертизи № 1535/20 від 17.04.2020 року, відповідно до якої вартість картоплі, вагою 68,2 кг. станом на 29 березня 2020 року складає 983,44 грн (а.п. 91-93).
Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
Колегія суддів вважає, що покази потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 узгоджуються між собою, та підтверджуються письмовими доказами, яким судом надано належну оцінку, а тому обґрунтовано покладені в основу вироку суду.
Так, з показів потерпілого ОСОБА_10 , наданих ним в судовому засіданні вбачається, що він матері обвинуваченого дав у борг три мішки картоплі, однак ОСОБА_8 взяв шість мішків, окрім того, за показами потерпілого, свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , ані потерпілий ОСОБА_10 , ані свідок ОСОБА_18 не надавали обвинуваченому ОСОБА_8 дозволу переносити картоплю, що також не заперечує сам обвинувачений, який в судовому засіданні, окрім зазначеного, не заперечував того факту, що він забрав у потерпілого та переніс шість мішків картоплі.
При цьому вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджується відеозаписами, наданими поліції ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , на одному з яких зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_8 тричі переносив картоплю з місця розгрузки через дорогу, а на другому як особа через дорогу переносить предмети, схожі на мішки картоплі, а також показами свідка ОСОБА_11 , відповідно до яких картопля була в мішках на території подвір`я навпроти та була повернута потерпілому.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 забираючи з гаражу потерпілого картоплю був впевнений, що її придбала його матір, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки потерпілий ОСОБА_10 в суді першої інстанції зазначав, що він не знав того, що обвинувачений є сином жінки, якій він дав в борг три мішки картоплі, а тому зазначене свідчить про те, що обвинувачений, не ставлячи потерпілого до відома та не попереджаючи його про те, що він є сином жінки, якій ОСОБА_10 відклав мішки картоплі, почав переносити на територію свого домоволодіння картоплю, яка належить потерпілому ОСОБА_10 , тобто здійснив крадіжку не належного йому майна.
Твердження захисника про те, що судом не встановлений точний розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки відповідно до обвинувального акта та вироку, ОСОБА_9 викрав картоплю загальною вагою 68,2 кг (22,2 +22,7+22,7) на загальну суму 983,44 грн, однак, якщо здійснити складання ваги кожного мішка з картоплею, їх загальна вага складе 67,6 кг, а вартість становить 974,79 грн, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки з протоколу огляду від 11.04.2020 року вбачається, що викрадену обвинуваченим картоплю було зважено та встановлено, що перший мішок важить - 22,2 кг, другий - 22,7 кг, третій - 23,3 кг, загальна вага мішків - 68,2 кг, за висновком експерта від 17.04.2020 року вартість картоплі, вагою 68,2 кг станом на 29.03.2020 року складає 983,44 грн, тобто встановлена судом загальна вага картоплі та її вартість не суперечить як обвинувальному акту, так і вироку суду, оскільки підтверджується письмовими доказами, а неправильне зазначення ваги картоплі у одному із мішків є опискою, яка не свідчить про незаконність прийнятого судом рішення.
Таким чином, докази винуватості ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України перевірені судом та згідно зі ст. 94 КПК України належним чином оцінені з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності.
За таких обставин, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за знаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, у зв`язку з чим, апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.
Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, то судом першої інстанції були в повній мірі дотримані вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, врахована ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено; обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Доводи прокурора щодо зазначення у вироку про те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, замість посилання суду щодо вчинення нетяжкого злочину є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до матеріалів провадження обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, 29.03.2020 року, тобто на час вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, воно відповідно до ст.12 КК України відносилось саме до середньої тяжкості злочину, таким чином судом правильно зазначено тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення на час вчинення кримінального правопорушення, а подальша зміна законодавства не впливає на правильність призначеного покарання та не є підставою для зміни вироку.
Посилання прокурора щодо доповнення резолютивної частини вироку словами: Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається сторонам кримінального провадження, колегія суддів вважає необгрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що суд першої інстанції в резолютивній частині вироку не зазначив порядок отримання копій вироку учасниками судового провадження, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, однак колегія суддів вважає, що вказана обставина не вказує на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою скасування чи зміну судового рішення.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 січня 2021 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4