Справа № 577/4080/19
Провадження № 1-кп/577/58/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2021 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, страждає на гепатит С та ВІЛ-інфекцію, неодруженого, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 02 квітня 2003 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців;
2) 12 березня 2007 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
3) 30 вересня 2008 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
4) 18 січня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік;
5) 04 липня 2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць; звільнився з місць позбавлення волі 30 березня 2018 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 198 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 30 червня 2019 року близько 15 години перебував біля господарства АДРЕСА_2 із своїм знайомим ОСОБА_6 .
Під час розмови ОСОБА_6 , який ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2020 року визнаний винним у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 262, ч. 3 ст. 185 КК України, за фактом викрадення 30 червня 2019 року у ОСОБА_7 вогнепальної зброї - карабіна «ОП СКС» № НОМЕР_1 , а також за фактом таємного викрадення 30 червня 2019 року із будинку ОСОБА_7 належного останньому майна, а саме: чоловічої куртки зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995», мобільного телефону марки «Sony Ericson P1I», повербанку марки «Согd DC 5v/2A Y40» з шнуром-перехідником до нього, у чохлі з силікону, запропонував ОСОБА_3 придбати у нього за 100 грн 00 коп карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 , 1949 року випуску, калібру 7,62x39 мм, який належить ОСОБА_7 .
Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-Х11, Положенням про дозвільну систему, затв. постановою КМУ від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затв. наказом МВС України від 12 квітня 1999 року № 292 визначений порядок здійснення дій, пов`язаних з вогнепальною зброєю та боєприпасами.
У порушення зазначених норм закону, ОСОБА_3 на пропозицію ОСОБА_6 щодо придбання вогнепальної зброї погодився та, не маючи при цьому передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, придбав у ОСОБА_6 карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 , 1949 року випуску, калібру 7,62x39 мм за 100 грн 00 коп.
Придбавши карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 , 1949 року випуску, калібру 7,62x39 мм, ОСОБА_3 , з метою незаконного зберігання, переніс його за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав на ліжко у кімнаті та став незаконно зберігати до 01 липня 2019 року.
Відповідно до висновку експерта № 019/119/6-3/165е від 02 серпня 2019 року карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 , 1949 року випуску, калібру 7,62x39 мм є нарізною вогнепальною зброєю - мисливським самозарядним карабіном калібру 7,62x39 мм, придатним до стрільби патронами вищевказаного калібру.
Крім того, 30 червня 2019 року близько 15 години, після того як ОСОБА_6 у присутності ОСОБА_3 шляхом відчинення вхідних дверей проник до будинку АДРЕСА_2 та таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме: чоловічу куртку зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995» вартістю 577 грн 00 коп, мобільний телефон марки «Sony Ericson P1I» вартістю 767 грн 00 коп, повербанк марки «Согd DC 5v/2A Y40» з шнуром-перехідником до нього вартістю 401 грн 00 коп, у чохлі із силікону, перебуваючи поблизу господарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , запропонував передати вказані викрадені речі ОСОБА_3 та останній погодився на пропозицію ОСОБА_6 .
При цьому ОСОБА_3 усвідомлював, що запропоновані ОСОБА_6 речі є викраденими та належать ОСОБА_7 , тобто здобуті злочинним шляхом.
Отримавши викрадене у ОСОБА_7 майно, а саме: чоловічу куртку зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995», мобільний телефон марки «Sony Ericson P1I», повербанк марки «Согd DC 5v/2A Y40» з шнуром-перехідником до нього у чохлі із силікону, ОСОБА_3 одразу ж переніс вказане майно за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де став його незаконно зберігати, маючи намір у подальшому розпорядитися отриманим майном на власний розсуд.
ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ст. 198 КК України, визнав повністю та надав показання, що він знає ОСОБА_6 з 2016 року та товаришує з ним. 30 червня 2019 року, який припадав на День молоді, ОСОБА_6 запросив його до себе в гості за адресою: АДРЕСА_3 . В гостях у ОСОБА_6 були також інші особи, зокрема, ОСОБА_7 . Всі вони вживали спиртні напої. Особисто він випив 500 г горілки та пляшку пива ємністю 0,5 л. Близько 15 години він став збиратися додому та у дворі його наздогнав ОСОБА_6 і запропонував сходити в одне місце, де він зробить йому подарунок. Він погодився та разом з ОСОБА_6 пішов до будинку АДРЕСА_2 . На той час він не знав хто проживає у вказаному будинку. ОСОБА_6 ключами відчинив хвіртку до господарства, а потім і будинок. Вони з ОСОБА_6 зайшли до будинку та останній став нишпорити у шафах. Він побачив, що ОСОБА_6 взяв мобільний телефон «Соні Еріксон» і повербанк та тут же у будинку йому подарував. Проте він спочатку відмовився прийняти як дарунок вказані речі. Потім ОСОБА_6 під диваном у будинку знайшов карабін, який був у чохлі, відкрив шафу та взяв у шафі куртку, в яку загорнув карабін. З вказаними речами ОСОБА_6 залишив будинок, закривши ключем вхідні двері, а він пішов слідом за ОСОБА_6 . Вже під двором зазначеного господарства ОСОБА_6 знову подарував йому телефон «Соні Еріксон» і повербанк. По поведінці ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_2 він вже зрозумів, що вказані речі є викраденими, але погодився прийняти їх у дарунок, оскільки ОСОБА_6 сказав, що він вирішить проблему щодо вказаних речей із власником. Крім того під двором вказаного господарства ОСОБА_6 запропонував придбати у нього карабін за 100 грн та пляшку горілки і він погодився, незважаючи на те, що він не мав дозволу на вогнепальну зброю. Проте грошей у нього для того, щоб придбати карабін не було, тому вони зразу ж усіма речами пішли до його брата ОСОБА_8 та він взяв у нього у борг 100 грн 00 коп, які віддав ОСОБА_6 за карабін. Всі речі він заніс до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 . Наступного дня зранку до нього додому прийшла мати ОСОБА_6 та сказала, що карабін слід повернути ОСОБА_7 , підкинувши його до господарства останнього. Вказаний карабін до господарства ОСОБА_6 відніс ОСОБА_9 на прохання його брата - ОСОБА_8 та повісив на хвіртку, що веде до вказаного господарства. Також в цей же день до нього додому прийшли працівники поліції, які за місцем його проживання виявили та вилучили мобільний телефон «Соні Еріксон», повербанк, шнур-перехідник до повербанку та куртку, в яку був загорнутий карабін. Він щиро розкаюється у вчиненому.
Вина обвинуваченого доводиться також показаннями свідка ОСОБА_7 , який надав показання, що він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 30 червня 2019 року близько 14 год. 45 хв. його до себе в гості запросив сусід ОСОБА_6 , який проживає у будинку АДРЕСА_3 . У будинку знаходилися інші особи та через 10 хвилин після того як прийшов він, у гості до ОСОБА_6 прийшов і ОСОБА_3 . Всі вони розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_3 неодноразово виходили з будинку на вулицю, але що вони там робили він не бачив. Близько 15 год. 30 хв. він став збиратися додому та став шукати ключі від свого будинку, але їх не було. Він став запитувати, де його ключі та в цей час до будинку зайшов ОСОБА_6 , який тримав у руках запасні ключі від його будинку. Проте це були не ті ключі, з якими він прийшов у гості до ОСОБА_6 . Він вирвав ключі з рук ОСОБА_6 та пішов до свого будинку. Будинок він відкрив за допомогою вказаних ключів та одразу ж ліг відпочивати. Обстановка у його будинку порушена не була. Наступного дня 01 липня 2019 року близько 10 години він знайшов на підлозі у вітальні ключі від свого будинку, а тому одразу ж вирішив подивитися у диван, де зберігав карабін «ОП СКП». Проте карабіна у дивані не було. Після цього він став більш ретельно оглядати будинок та виявив відсутність мобільного телефону марки «Соні Еріксон», повербанку, шнура-перехідника, який був приєднаний до повербанку, телефону «Айфон 4», а також куртки зеленого кольору. Він одразу ж здогадався, що вказані речі викрав ОСОБА_6 , а тому пішов до останнього додому і став прохати повернути зазначені речі. Проте ОСОБА_6 відмовився повернути викрадені у нього речі та сказав, що їх викрав ОСОБА_3 . Після цього він зателефонував до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області та разом з працівниками поліції вони поїхали за місцем проживання ОСОБА_3 . За місцем проживання ОСОБА_3 була виявлена його куртка зеленого кольору, а також ОСОБА_3 видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Соні Еріксон», повербанк та шнур-перехідник. При цьому ОСОБА_3 сказав, що вказані речі йому подарував ОСОБА_6 . Також ОСОБА_3 повідомив йому, що ОСОБА_6 ще продав йому за 100 грн карабін та сказав, що вказаний карабін викинув на городі господарства ОСОБА_6 . Належний йому карабін «ОП СКП» в той же день працівниками поліції був виявлений під двором господарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому він спілкувався з ОСОБА_3 та останній розповів йому, що він та ОСОБА_6 приходили до його будинку, а потім ОСОБА_3 вийшов та стояв під двором його господарства і чекав на ОСОБА_6 , який залишався у нього у будинку. Вже під двором його господарства ОСОБА_6 подарував ОСОБА_3 мобільний телефон марки «Соні Еріксон», повербанк та шнур-перехідник до нього, а також продав за 100 грн карабін. ОСОБА_3 раніше до 30 червня 2019 року взагалі ніколи не був у нього у будинку, а ОСОБА_6 знав де він проживає, але не був вхожий до нього.
Свідок ОСОБА_9 надав показання, що 01 липня 2019 року в обідній час йому зателефонував його знайомий ОСОБА_8 та попрохав з`їздити до квартири його брата ОСОБА_3 на АДРЕСА_4 , де взяти вудилища, які знаходяться у чохлі (сумці) та відвезти їх за адресою, яку вказав ОСОБА_8 . Близько 12 години цього ж дня він приїхав за місцем проживання ОСОБА_3 , зайшов до його квартири, оскільки двері були незамкнені, у спальні на ліжку взяв вудилища у чохлі (сумці). Вказану сумку він відвіз до господарства за адресою, яку вказав ОСОБА_8 : АДРЕСА_3 , та повісив на паркан вказаного господарства з внутрішньої сторони, оскільки ОСОБА_8 сказав, що вдома нікого не має і вказані вудилища слід залишити. Після цього він зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що виконав його прохання.
Свої показання свідок ОСОБА_9 підтвердив також при проведенні 23 серпня 2019 року слідчого експерименту за його участі (а.с. 250-261).
01 липня 2019 року під час огляду місця події ділянки місцевості поблизу господарства АДРЕСА_3 , був виявлений та вилучений мисливський самозарядний карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 , калібру 7,62x39 мм у чохлі зеленого кольору (а.с. 247-249).
За висновком експерта № 019/119/6-3/165е від 02 серпня 2019 року, наданий на дослідження карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 , 1949 року випуску, який був виявлений та вилучений 01 липня 2019 року на ділянці місцевості біля господарства № 60 по вул. Рокосовського в м. Конотопі Сумської області, є нарізною вогнепальною зброєю - мисливським самозарядним карабіном калібру 7,62x39 мм. Вказаний карабін є придатним до стрільби патронами калібру 7,62x39 мм. (а.с. 271-276).
Вина ОСОБА_3 доводиться також протоколом огляду місця події від 02 липня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції чоловічу куртку зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995», виробництва Туреччини, розмір 52-54; мобільний телефон марки «Sony Ericson P1I» ІМЕІ НОМЕР_2 чорно-сірого кольору, у шкіряному чохлі, з сім-карткою «Київстар» з номером НОМЕР_3 ; повербанк марки «Согd DC 5v/2A Y40» з шнуром-перехідником до нього (а.с. 243-246).
Відповідно до протоколу огляду предметів від 02 липня 2019 року ОСОБА_7 впізнав вилучені 01 липня 2019 року у ОСОБА_3 речі, а саме: чоловічу куртку зеленого кольору марки «GЕ SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995, розмір 52-54, мобільний телефон марки «Sony Ericson P1I» ІМЕІ НОМЕР_4 чорно-сірого кольору з сім-картою «Київстар» з номером НОМЕР_3 у шкіряному чохлі, повербанк марки «Согd DC 5v/ НОМЕР_5 » з шнуром-перехідником та тканевим чохлом, а також вилучений 01 липня 2019 року поблизу господарства № 60 по вул. Рокосовського в м. Конотопі Сумської області карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 , калібру 7,62x39 мм, як такі, що належать йому (а.с. 277).
При проведенні 23 серпня 2019 року слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , останній підтвердив, що 30 червня 2019 року ОСОБА_6 продав йому за 100 грн 00 коп карабін, а також подарував мобільний телефон марки «Соні Еріксон» і повербанк, які цього ж дня викрав у будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 262-270).
Відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2020 року ОСОБА_10 визнаний винним у вчиненні суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262 КК України, а саме в тому, що він 30 червня 2019 року близько 15 години, відчинивши ключами двері, проник до будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_7 нарізну вогнепальну зброю - мисливський самозарядний карабін «ОП СКС» № НОМЕР_1 калібру 7,62х39 мм., чоловічу куртку зеленого кольору марки «GE SPEKON Q/B21B/T0007/Q464/1995» вартістю 577 грн 00 коп, мобільний телефон марки «Sony Ericson P1I», ІМЕІ НОМЕР_4 вартістю 767 грн 00 коп, повербанк марки «Cord DC 5V/2a Y40» з шнуром-перехідником до нього вартістю 401 грн 00 коп, мобільний телефон «Айфон 4s» ІМЕІ НОМЕР_6 з силіконовим чохлом вартістю 1400 грн (а.с. 159-160 ).
Таким чином вина обвинуваченого повністю доведена та своїми діями щодо придбання та зберігання карабіну «ОП СКС» № НОМЕР_1 , 1949 року випуску, калібру 7,62х39 мм. без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України придбання та зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.
Своїми діями, які виразилися у заздалегідь не обіцяному отриманні та зберіганні викраденого у ОСОБА_7 майна, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 198 КК України - заздалегідь не обіцяне отримання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, позитивно характеризується за місцем проживання.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд відносить рецидив злочинів.
Конотопським МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області за дорученням суду, з урахуванням соціально-психологічної характеристики обвинуваченого, була складена досудова доповідь, відповідно до якої орган пробації, враховуючи інформацію, яка характеризує обвинуваченого, спосіб його життя, дійшов висновку, що ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є високим, а ризик його небезпеки для суспільства - дуже високим, а також, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції (а.с. 48-51).
Проте суд не погоджується з висновком органу пробації про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, оскільки вказаний висновок не в повній мірі узгоджується із даними, які характеризують особу обвинуваченого: ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, активно сприяв їх розкриттю, позитивно характеризується за місцем проживання, тяжких наслідків від дій ОСОБА_3 не настало.
Крім того, суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 06 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним».
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , характер вчинених ним дій, а також його ставлення до вчиненого, ту обставину, що тяжких наслідків від дій ОСОБА_3 не настало, він позитивно характеризується за місцем проживання, страждає гепатит С та на ВІЛ-інфекцію, суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства та реального відбування ним покарання, а тому при призначенні йому покарання слід застосувати ст. 75 КК України.
Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, покладення на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, дозволить забезпечити належний контроль за його поведінкою.
Доля речових доказів у кримінальному провадженні вирішена ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24 квітня 2020 року (а.с.159-160).
Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373-376 КПК України , -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 198 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ст. 198 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом встановленого йому судом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1