Провадження № 1-кс/752/195/21
У Х В А Л А

05.02.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000151 від 29.05.2020 р.,

в с т а н о в и в:

адвокат ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000151 від 29.05.2020 р.

Клопотання обґрунтовано тим, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000151, що внесено до ЄРДР 29.05.020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

В ході проведення досудового розслідування в порядку ч.3 ст.233 КПК України, 30.05.2020 р. було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в будівлі відділу поліції на річковому парту «Київ» ГУ НП у м.Києві, в ході якого вилучено майно, яке належить на праві власності громадянці України ОСОБА_4 , а саме: 1) мобільний телефон iPhone-11 (ІМЕІ - НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2 -53616) в чохлі червоного кольору; 2) накопичувач TOSHIBA (P/N:HDTB305EK3AA); 3) флеш-накопичувач RAM8GBD2FSDA3B21; 4) флеш-накопичувач Арасег білого кольору.
В подальшому, на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року у справі № 752/10432/20 (провадження № 1 - кс/752/4409/20), на зазначене вилучене майно накладено арешт з метою збереження речових доказів.
Заявник посилається на те, що ні на момент вилучення майна під час обшуку, ні на момент накладення арешту слідчим суддею органом досудового розслідування не встановлено обставин, які б давали достатні підстави вважати, що дане майно можна вважати речовим доказом, а отже арешт є необґрунтованим.
Крім того заявник зазначає, що з власником майна в ході проведення досудового розслідування не проводилось будь-яких слідчих дій, а також такі слідчі дії не проведені із вилученим майном. Оскільки вилучене майно не є предметом кримінального правопорушення, воно не містить ознак речового доказу, заявник просить задовольнити клопотання та скасувати арешт з майна, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 05.06.2020 р., а саме з наступних речей: мобільного телефону iPhone-11 (ІМЕІ - НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2 НОМЕР_2 ) в чохлі червоного кольору; 2) накопичувача TOSHIBA (P/N:HDTB305EK3AA); 3) флеш-накопичувача RAM8GBD2FSDA3B21; 4) флеш-накопичувача Арасег білого кольору.

В ході судового розгляду ОСОБА_4 та її представник підтримали клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на необґрунтованість накладеного арешту на вилучене майно, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що дане майно містить ознаки речового доказу у кримінальному провадженні, а також відсутність необхідності у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження стосовно даного майна, оскільки це не відповідає цілям проведення досудового розслідування та не може забезпечити дієвості кримінального провадження.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, зазначаючи, що речі, які були вилучені в службовому кабінеті ОСОБА_4 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, зазначені речі знаходяться на експертизі, які були призначені в ході досудового розслідування і скасування арешту може призвести до втрати речових доказів.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000151, що внесено до ЄРДР 29.05.020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

Відповідно до відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань досудове розслідування проводиться за фактом перевищення службових повноважень службовими особами відділу поліції в річковому парту Київ ГУ НП у м.Києві, зокрема:слідчим слідчого відділення відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 , начальником слідчого відділення відділу поліції в річковому порту Київ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_4 , та іншими невстановленими особами, які всупереч вимогам чинного законодавства, 29.05.2020 р. безпідставно повернули грошові кошти, вилучені 28.04.2020 р. під час огляду квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6

30.05.2020 р. прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_7 проведено невідкладний обшук службових кабінетів відділу поліціїв річковому порту Київ ГУ НПП у м.Києві, в ході якого крім іншого, проведено обшук кабінету заступника начальника ВП начальника СВ ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон iPhone-11 (ІМЕІ - НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2 НОМЕР_2 ) в чохлі червоного кольору; накопичувач TOSHIBA (P/N:HDTB305EK3AA); флеш-накопичувач RAM8GBD2FSDA3B21; флеш-накопичувач Арасег білого кольору.
На підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року у справі № 752/10432/20 (провадження № 1 - кс/752/4409/20) на вилучене майно накладено арешт.
Як вбачається зі змісту клопотання арешт застосовано з метою збереження речових доказів.
В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

В силу положень ст.98 КПК України речовим доказом є речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
На даній стадії проведення досудового розслідування органом досудового розслідування не надано слідчому судді доказів, що вилучений під час обшуку мобільний телефон ОСОБА_4 містять сліди злочину, є знаряддям або засобом вчинення кримінального правопорушення, здобуто злочинним шляхом, а також щодо доцільності подальшого застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відносно зазначеного майна, враховуючи обставини кримінального правопорушення які досліджуються в ході досудового розслідування.
Як встановлено в ході судового розгляду мобільний телефон, що належить ОСОБА_4 , і був вилучений під час проведення обшуку, не оглядався слідчим, будь-яких доказів того, що власник мобільного телефону перешкоджала доступу до нього слідчому судді не надано.
Винесення постанови про визнання майна речовим доказом без наявності наявності ознак, що відповідають критеріям речового доказу, не може бути беззаперечною підставою для арешту такого майна і може призвести до порушення прав його власника.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та скасування арешту з мобільного телефону «іPhone-11» IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 в чохлі червонного кольору в зв`язку з його необґрунтованістю. .
В іншій частині клопотання не підлягає задоволенню, оскільки накопичувач TOSHIBA (P/N:HDTB305EK3AA); флеш-накопичувач RAM8GBD2FSDA3B21; флеш-накопичувач Арасег білого кольору можуть зберігати документи, що стосуються обставин повернення грошових коштів, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , процесуальні документи і скасування арешту може призвести до втрати такої інформації.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000151 від 29.05.2020 р. задовольнити частково.

Скасувати арешт з мобільного телефону «іPhone-11» IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 в чохлі червоного кольору, що був накладений відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва ОСОБА_8 05.06.2020 р. у справі № 752/10432/20.

В іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя