єдиний унікальний номер справи 531/1935/20
номер провадження 1-кп/531/47/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м.Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000254 від 21.05.2019 р. за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кременчука, Полтавської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, не працюючого, не депутата, маючого на утриманні малолітнього сина, в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, з угодою про примирення,
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , 12 січня 2019 року близько 19 год., перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволу останньої, де користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з комоду у залій кімнаті будинку викрав банківську карту «ПриватБанку» № НОМЕР_1 , яка згідно Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року №2346-3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року №851-4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 року №414, ст.200 КК України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти являються засобом доступу до банківських рахунків.
У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел:
1)12 січня 2019 року близько 23:00 год. у банкоматі за адресою АДРЕСА_4 , зняв та викрав з вказаної картки готівку в сумі 3000 грн.;
2)14 січня 2019 року близько 13:00 год. у банкоматі за адресою АДРЕСА_4 , зняв та викрав з вказаної картки готівку в сумі 3000 грн.;
3)15 січня 2019 року близько 19:00 год. у банкоматі за адресою АДРЕСА_4 , зняв та викрав з вказаної картки готівку в сумі 5000 грн.
За таких же обставин ОСОБА_4 заволодів викраденими коштами.
Викраденими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме витратив на власні потреби, чим завдав ОСОБА_6 збитків на загальну суму 11000,00 грн.
За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані:
- за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
08 грудня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладена угода про примирення.
Згідно з угодою, викрадені кошти були частково повернуті потерпілій у сумі 1000 грн. та з моменту підписання угоди ОСОБА_4 зобов`язаний відшкодувати потерпілій протягом 60 календарних днів решту матеріальних збитків у розмірі 10000 грн.
Обставинами, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину визначено: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
За таких обставин, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, сторони узгодили обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік та на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначили ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
У судовому засіданні прокурор не заперечував проти затвердження угоди та призначення узгодженого сторонами покарання з огляду на відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Потерпіла угоду підтримала та повідомила про відсутність претензій до обвинуваченого з огляду на часткове повернення їй викрадених коштів та зобов`язання обвинуваченого повернути залишок грошей, просила призначити обвинуваченому узгоджене покарання.
Обвинувачений визнав винуватість у вчиненні проступкв, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, щиро кається та погоджується на призначення узгодженого покарання та затвердження угоди.
Захисник підтримав позицію обвинуваченого та повідомив, що угода укладалася в його присутності та відповідає вимогам Закону.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Правопорушення, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 відносяться до проступків, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у вчиненні даних проступків, а отже умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.
На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені ч.5 п.1 ст.474 КПК України, цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.1 ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, передбачені ст.389-1 КК України, характер обвинувачення та вид покарання, яке буде до нього застосовано.
Потерпіла цілком розуміє наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч.1 п.2 ст. 473 КПК України, про що вона ствердили в угоді про примирення та в судовому засіданні.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони примирилися, про що ствердили в судовому засіданні.
Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України є виключною компетенцією суду та вирішується ним самостійно, а тому враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчинених правопорушень та їх суспільну небезпеку, суд уважає за необхідне встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.
Керуючись ст.ст. 314-316, 373, 374, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ :

Угоду про примирення від 08 грудня 2020 року по кримінальному провадженню №0000254 від 21.05.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_7 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України та призначити узгоджене покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців;
- за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Згідно з вимогами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.
У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України в період іспитового строку:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1