Справа № 367/4389/19
УХВАЛА

Іменем України

28 липня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Київської області, відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002096 від 27 жовтня 2018 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Золоте Луганської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

встановив:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Восени 2018 року, точний час не встановлено, невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження), у невстановленому місці запропонувала раніше знайомому ОСОБА_4 вчинити умисне вбивство на замовлення, ОСОБА_9 , 1962 року народження, шляхом підпалу його автомобіля, в той момент, коли потерпілий буде перебувати всередині, а у випадку спроби його втечі, нанести ножові поранення у життєво важливі органи. За підготовку та виконання вказаного злочину невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) пообіцяла ОСОБА_4 невстановлену суму грошових коштів, на що ОСОБА_4 дав свою згоду.

Для виконання вказаного злочину ОСОБА_4 залучив раніше знайомого ОСОБА_5 , якому розповів про те, що невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) запропонувала йому вчинити умисне вбивство ОСОБА_9 за невстановлену суму грошових коштів та те, що він на вказану пропозицію погодився. Крім цього, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 вчинити вказаний злочин спільно з ним та пообіцяв передати частину суми грошових коштів, які йому пообіцяла передати невстановлена особа (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження), на що ОСОБА_5 дав свою згоду.

З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попередньо домовилися про спільне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене на замовлення, а саме ОСОБА_9 , 1962 року народження, шляхом підпалу автомобіля в якому буде перебувати останній та подальшого нанесення ножових поранень у життєво важливі органи.

Згідно з розподілених ролей та спільно узгодженого плану ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні були зупинити автомобіль "Лендровер Діскавері Спорт", реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_9 , шляхом розбиття лівого та правого передніх бокових вікон за допомогою скляних ємностей з горючою рідиною, яку в подальшому підпалити, а у випадку спроби втечі потерпілого, ОСОБА_4 повинен був нанести йому ножові поранення у життєво важливі органи, а ОСОБА_5 перебувати поряд, з метою подолання можливого спротиву потерпілого та забезпечення втечі з місця події за допомогою транспортного засобу після завершення злочину.

З метою реалізації вказаного злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпочали підготовку до його вчинення, а саме: придбали паливно мастильні рідини, які попередньо змішали у консистенції, яка сприятиме швидкому загорянню, обрали найбільш сприятливе місце для реалізації свого прямого злочинного умислу та прослідкували за потерпілим.

Так, 26 жовтня 2018 року, приблизно, о 21-й годині 30 хвилин, ОСОБА_4 діючи спільно з ОСОБА_5 перебували за адресою: АДРЕСА_4 , де очікували появи ОСОБА_9 . Після цього, в момент, коли ОСОБА_9 вийшов з приміщення офісного центру, сів за кермо автомобіля "Лендровер Діскавері Спорт", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розпочав рух, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, маючи прямий умисел направлений на позбавлення життя потерпілого, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, при цьому усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_9 ОСОБА_5 утримуючи в руках заздалегідь заготовлену скляну ємність з паливно мастильною рідиною кинув її у праве переднє бокове вікно автомобіля, в свою чергу ОСОБА_4 утримуючи в руках заздалегідь заготовлену скляну ємність з паливно мастильною рідиною кинув її у ліве переднє бокове вікно автомобіля, де перебував ОСОБА_9 , та розбили скло. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спробували підпалити паливно мастильну рідину в середині автомобіля, яка не зайнялася, а ОСОБА_9 залишив салон автомобіля та почав тікати.

Продовжуючи реалізацію спільного, попередньо узгодженого, з невстановленою особою (матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження) та ОСОБА_5 злочинного умислу, ОСОБА_4 почав переслідувати потерпілого ОСОБА_9 та наздогнавши його, з метою злочинного наміру умисно наніс йому два удари ножем в область грудей зліва та шиї зліва, тобто у життєво важливі органи людини, тим самим відповідно до висновку експерта № 33/Е від 11 лютого 2019 року завдав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної клітки зліва з наявністю гемотораксу, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння і колото-різаної рани середньої третини шиї зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли у невідомому напрямку.

За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 березня 2019 року.

За ухвалою слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10 квітня 2019 року.

За ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 квітня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 червня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 06 червня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 серпня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 24 липня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 вересня 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 18 вересня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 листопада 2019 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 січня 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22 лютого 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 18 лютого 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 18 квітня 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 13 квітня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 червня 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 05 червня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 04 серпня 2020 року.

За ухвалою головуючого - судді Бородянського районного суду Київської області від 27 липня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 вересня 2020 року.

За ухвалою члена колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 22 вересня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 21 листопада 2020 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 18 листопада 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16 січня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 14 січня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 березня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 09 березня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 травня 2021 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 21 квітня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 червня 2021 року.

За ухвалою члена колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 15 червня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 серпня 2021 року.

До суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час ризики та обставини, які враховувалися при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не зменшилися, зокрема, існує ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна; ризики незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, оскільки незаконний вплив може позбавити сторону обвинувачення надати суду належні та допустимі докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 ; ризик вчинення нового кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , оскільки після здійснення спроби підпалу автомобіля, в середині якого перебував потерпілий, обвинувачений ОСОБА_4 не зупинився, а продовжував переслідувати потерпілого та з метою доведення кримінального правопорушення до кінця умисно наніс йому два удари ножем у життєво важливі органи. Сукупність вказаних обставин та фактичних даних свідчить про те, що жоден з інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків.

Відповідно до пункту 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
У зв`язку з неможливістю колегією суддів у визначений строк розглянути клопотання прокурора через відсутність на даний час членів колегії, розгляд клопотання здійснюється головуючим суддею Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_1 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 своє клопотання підтримав.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подав клопотання про зміну йому запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_5 , та надав суду договір оренди частини житлового приміщення від 28 липня 2021 року, укладеного між власником зазначеного житла ОСОБА_10 та адвокатом ОСОБА_11 . Клопотання мотивував тим, що відсутні докази, які підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення правопорушення, на даний час ніяких ризиків та обставин, які мають враховуватися при продовженні строку тримання його підзахисного під вартою, не існує, поведінка обвинуваченого до його затримання свідчить про те, що він не буде ухилятися від явки до суду, також відсутні дані, що вказують на можливість обвинуваченого впливати на свідків, потерпілого.
Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав позицію своїх захисників, стверджував, що інкриміноване йому діяння він не вчиняв, будь-які ризики відсутні і просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на нічний домашній арешт за вказаною захисниками адресою відповідно до договору оренди.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на більш м`який.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 повністю підтримав клопотання прокурора.

Вислухавши думки учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Тимошенко проти України" вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справіта переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".
Також, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суд вважає, що в даному випадку продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України і ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
При вирішенні питання продовження дії обраного запобіжного заходу або зміни запобіжного заходу було враховано відсутність судимостей у обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність стійких соціальних зв`язків, характер роботи та можливість зміни місця проживання обвинуваченим.

Оцінюючи викладене, суд дійшов висновку, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не має тісних соціальних зв`язків, не пов`язаний ні побутом, ні характером занять із місцем проживання або перебування, свідчать про наявність ризиків, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі,може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, оскільки не забезпечить запобігання цим ризикам, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу відмовити, а клопотання прокурора задовольнити і продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331, пунктом 20-5 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 26 вересня 2021 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

СуддяД.Унятицький