ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/3559/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/512/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новопетрівка Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме, до 28 червня 2021 року, з покладання певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий слідчого відділу Бердянського районного відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, за наступних обставин.

26 квітня 2021 року приблизно о 10 год. 30 хв., знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 діючи умисно, незаконно, із корисливих мотивів, скориставшись тим, що двері вказаної квартири не зачинені, проник до неї, звідки таємно викрав 2 кільця з металу жовтого кольору, які матеріальної цінності для потерпілого не представляють, ланцюг з металу срібло-жовтого кольору, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, веб камеру марки «Trust» с/н , вартістю 200 гривень, карту пам`яті micro SD 4 Gb марки «Verico», вартістю 80 гривень, портативну колонку марки «JBL», вартістю 200 гривень, блок живлення білого кольору, модель EP-TA200EWE, який матеріальної цінності для потерпілого не представляє, грошові кошти в сумі 300 гривень, мобільний телефон «Assastant», модель «AS-502» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 500 гривень, мобільний телефон марки «Windows Phone модель «Nokia909» чорного кольору IMEI НОМЕР_3 , вартістю 500 гривень, що належить ОСОБА_11 . Після цього, ОСОБА_7 покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1780 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням до житла, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 26 квітня 2021 року приблизно о 10 год. 30 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_4 , діючи умисно, незаконно заволодів важливими особистими документами, виданими на ім`я потерпілого ОСОБА_11 , а саме: паспортом громадянина України та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера. Після цього, ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину разом з викраденими документами.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

26 квітня 2021 року відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000545, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України (а.с. 4).

27 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України (а.с. 20-21).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 , проте, вказав про недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вважав ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги допит потерпілого ОСОБА_11 , який повідомив, що 26 квітня 2021 року в період часу з 10 год. до 10 год. 30 хв. він сидів у дворі, двері квартири останній не зачиняв. Зайшовши до квартири близько 10 год. 30 хв. останній почув шум у жилій кімнаті та зайшовши туди побачив, що вікно відкрите, а хтось вибігає з території вказаного домоволодіння, але потерпілий нічого йому не кричав. Оглянувши свою квартиру потерпілий виявив, що в нього викрали 2 кільця з металу жовтого кольору, ланцюг з металу срібло-жовтого кольору, веб камеру, карту пам`яті, портативну колонку, блок живлення білого кольору, грошові кошти у сумі 300 грн., мобільний телефон Assistant, мобільний телефон марки «Windows Phone», а також документи на ім`я ОСОБА_11 , а саме паспорт громадяина України та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 скоїв корисливий злочин, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за іншою адресою в іншому населеному пункті, а саме: АДРЕСА_2 , не має стійких соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання на території міста Бердянська, Запорізької області.

Крім того вказує, що найбільш істотною обставиною при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі та мешкання його на орендованій квартирі без договору оренди.

Зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років та те, що він вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення знаходячись на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертає увагу на те, що в порушення норми законодавства слідчим суддею в своїй ухвалі не встановлено жодного ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 діб.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, разом з тим зазначив, що доказів про порушення умов перебування підозрюваного під цілодобовим домашнім арештом немає. Вказав, що дане кримінальне провадження вже скеровано до суду першої інстанції для його розгляду та вже проведено підготовче судове засідання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вказав, що підозрюваний ОСОБА_7 не порушував умови перебування під цілодобовим домашнім арештом, шкоду потерпілому повністю відшкодував, проживає разом з сім`єю.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та вірно зазначив про відсутність обставин для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора, з приводу того, що перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя неправильно встановив їх відсутність.

Так, враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів проти власності, а також суворість можливого покарання у виді позбавлення волі до 6 років, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Проте, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який заявлений слідчим у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів вважає не доведеним, оскільки ОСОБА_7 раніше не судимий, проживає разом зі своєю сім`єю, відсутність на розгляді відносно нього інших кримінальних проваджень, що свідчить про відсутність його наміру вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги в частині посилань на тяжкість злочину та суворість покарання, оскільки необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може обґрунтовуватись виключно тяжкістю злочину та суворістю передбаченого за нього покарання, тому що тримання під вартою є заходом забезпечення виконання особою процесуальних обов`язків, а не покаранням за вчинений злочин.

Відповідно до п. "с" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Штегмюллер проти Австрії" вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги з приводу наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України частково знайшли своє підтвердження та є дійсними, оскільки на думку апеляційного суду ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним та продовжував існувати на час звернення слідчого із клопотанням.

Проте, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, апеляційний суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, як того вимагає слідчий у своєму клопотанні та прокурор в апеляційній скарзі.

Крім того, відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту намагався переховуватися від органу досудового розслідування або суду надано не було.

Також, в судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який від органу досудового розслідування не переховувався, на виклики слідчого з`являвся, не чинив перешкод кримінальному провадженню, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики попереджені застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що підозрюваний ОСОБА_7 мешкає не за місцем своєї реєстрації, а в орендованій квартирі, не має постійного місця роботи не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення та застосування відносно останнього найсуворішого запобіжного заходу.

Крім того, доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив тяжке корупційне кримінальне правопорушення є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, які відповідно чинного законодавства не відносяться до категорії корупційних кримінальних правопорушень.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 квітня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме, до 28 червня 2021 року, з покладання певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 310/3559/21