ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/279/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 29 травня 2021 року, за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 29 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючому, не одруженому раніше не судимому,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що прокурором не доведено існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 завершується 29 липня 2021 року, проте наразі досудове розслідування не завершено, а у кримінальному провадженні необхідно провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу, отримати висновки призначених судових експертиз, а також провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність.

Вважає такими, що не відповідають дійсності висновки слідчого судді місцевого суду про недоведення прокурором обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 24 червня 2021 року і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 29 травня 2021 року та продовжити підозрюваному ОСОБА_7 . Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 29 серпня 2021 року.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду; прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить її задовольнити; захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення апеляційної карги прокурора, рішення суду першої інстанції вважають законним та обґрунтованим і тому просять залишити його без зміни; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновок, викладений в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2021 року щодо відсутності підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону, а при розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою суд не допустив таких порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для його скасування.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 травня 2021 року, приблизно о 0200 год. у ОСОБА_7 , який перебував за місцем свого проживання на кухні будинку АДРЕСА_1 , виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті своїм батькам ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Реалізуючи свій злочинний намір, 29 травня 2021 року, приблизно о 0200 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , маючи на меті вчинити вбивство двох осіб, узяв із шухляди кухонного гарнітуру два кухонні ножі та зайшов до спальної кімнати будинку, де в той час спали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Увімкнувши світло в кімнаті, ОСОБА_7 нічого не пояснюючи заліз на ліжко до батьків та, утримуючи в обох руках кухонні ножі, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і бажаючи їх настання, одночасно наніс один удар ножем в ділянку грудної клітки ОСОБА_12 та один удар ножем в ділянку грудної клітки ОСОБА_11 , від яких вони прокинулись та почали чинити активний опір ОСОБА_7 , внаслідок чого останній став наносити численні хаотичні ножові удари по різних частинах тіла потерпілим. Через деякий час ОСОБА_7 самостійно припинив наносити удари потерпілим та викинув ножі на підлогу. Після цього потерпілі вийшли з будинку на подвір`я для поїздки в лікарню. Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на заподіяння смерті своїм батькам, ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку сам, взяв ті ж самі два ножі та вийшов на подвір`я, де знаходились його батьки. Підійшовши до матері ОСОБА_12 , він умисно та протиправно наніс їй один удар ножем в область обличчя. В цей момент протиправні дій ОСОБА_7 побачив його батько ОСОБА_11 , який підбіг до нього та з метою припинення протиправної поведінки наніс йому удар кулаком в область голови, внаслідок чого ОСОБА_7 втратив рівновагу та впав на землю, випустивши з рук один із ножів. Після цього ОСОБА_7 підвівся та накинувся на свого батька ОСОБА_11 , намагаючись нанести йому удари ножем по різних частинах тіла, однак отримав супротив, а ОСОБА_12 в цей час вибігла на проїжджу частину дороги та почала кликати на допомогу. З метою припинення протиправної поведінки ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_11 вибіг з двору на дорогу і почав тікати, однак ОСОБА_7 наздогнав його на відстані близько 50 м від житлового господарства, повалив на землю, сів на живіт і намагався нанести удар ножем в голову потерпілому. При цьому ОСОБА_11 схопив ОСОБА_7 за руку, в якій знаходився ніж і не давав останньому можливості нанести йому удар, утримуючи його за руку. В цей час на крики потерпілого до них підбіг сусід ОСОБА_13 , який вибив з рук ОСОБА_7 ножа, відтягнув його від потерпілого ОСОБА_11 , повалив на землю, чим і припинив протиправну поведінку ОСОБА_7 . Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, лівобічного пневмотораксу, колото-різаної рани грудини та правої кисті, множинні різано-рвані рани волосяної частини голови. Потерпілій ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва, лівобічного пневмотораксу, ножового поранення лівої щоки та привушної ділянки зліва, ускладненої масивною кровотечею, множинні різані рани правої верхньої кінцівки, травматичний шок II ст., постгеморагічну анемію важкого ступеня.

29 травня 2021 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_7 затримано нва підставі ст.208 КПК України.

Цього ж дня йому оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.

31 травня 2021 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 27 липня 2021 року.

Постановою заступника керівника Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 22 червня 20021 року стрко досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 29 травня 2021 року за підозрою ОСОБА_7 у учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 29 серпня 2021 року.

22 червня 2021 року слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_15 до 29 серпня 2021 року.

Згідно приписів ч.5 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України у клопотанні про продовження строку тримання під вартою повинні бути наведені обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою. Зокрема, такими обставинами є те, що:

1) заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як слідує зі змісту судового рішення, слідчий суддя погодився з доводами прокурора стосовно того, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, не зменшились і продовжують існувати.

З огляду на це, твердження прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо висновку слідчого судді про недоведення прокурором обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, не відповідають дійсності.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність належних доказів на підтвердження обставин, які б перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як слідує з матеріалів провадження, на час звернення слідчого з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , до закінчення строку дії запобіжного заходу, застосованого щодо ОСОБА_7 , залишалося 33 дні.

Колегія суддів вважає, що детальний аналіз клопотання слідчого, проведений слідчим суддею, дав можливість належним чином аргументувати висновок про відсутність належних доказів, які б свідчили про існування обставин, що перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, тобто до 27 липня 2021 року.

Зокрема, слідчим суддею правильно визначено, що частина процесуальних дій, на необхідності проведення яких наголошується у клопотанні, повинні бути вчинені до закінчення строку дії запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_7 , а саме проведення стаціонарної судової комплексної психолого-психіатричної експертизи, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до медичних документів потерпілих і здійснити такий доступ, а щодо інших процесуальних дій, як слідчим у клопотання, так і прокурором у судовому засіданні, не наведено доказів, що їх неможливо виконати протягом 33 днів, які залишились до закінчення троку тримання підозрюваного під вартою.

Що стосується твердження прокурора про наявність інформації Тернопільського обласного бюро СМЕ від 18.06.2021 року щодо очікування завершення виконання експертиз у другій половині серпня 2021 року, про що зазначається в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере його до уваги, оскільки такі відомості є неконкретизовані і, крім того, до суду першої інстанції, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, стороною обвинувачення не надавалися.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що на час розгляду слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , прокурором не доведено, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, що, у відповідності до ч.5 ст.199 КПК України, є підставою для відмови слідчим суддею у продовженні строку тримання під вартою.

Колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 29 травня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді