КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_2 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком5 (п`ят) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 13 406 (тринадцять тисяч чотириста шість) грн. 35 коп.
ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років

На підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки. Відповідно до ст. 76 КК України покладенона засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 13 406 (тринадцять тисяч чотириста шість) грн. 35 коп.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021 скасувати та стягнути з обвинувачених грошові кошти в розмірі 17 808 грн. 89 коп. на її користь.
Розглянувши апеляційну скаргу потерпілої та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 393 КПК України, серед іншого, потерпілий або його законний представник чи представник мають право подати апеляційну скаргу, - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову.
Як передбачено ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. З метою ухвалення справедливого судового розгляду та захисту прав людини, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_2 є потерпілою, однак не є цивільним позивачем, та не входить до переліку осіб, передбачених ст. 393 КПК України.
Цивільним позивачем відповідно до ст.61 КПК України є фізична особа, якій завдано кримінальним правопорушенням майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленим цим Кодексом, пред`явила цей позов.

В матеріалах кримінального провадження цивільний позов, в якому зазначався би вид та розмір заподіяної шкоди з належним обґрунтуванням, відсутній та до обвинувального акту не долучений, не приєднаний він і до апеляційної скарги потерпілої.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 цивільний позов на досудовому слідстві та до суду першої інстанції не подавала, натомість до підготовчого судового засідання ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Враховуючи, що суд першої інстанції розглянув справу у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнання ОСОБА_2 цивільними позивачем поза межами досудового розслідування та висунутого обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суперечить вимогам ст. 337 КПК України щодо повноважень суду при визначенні меж судового розгляду, та п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини, згідно з якими обвинувачений має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують та бути негайно і детально проінформований про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, та порушує їх право на захист.

Отже, ОСОБА_2 не є особою, яка має право подавати апеляційну скаргу у частині цивільного позову на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021, оскільки цивільний позов у передбаченому Законом порядку не подавала.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, що її подала, якщо вона не має права подавати апеляційну скаргу.
При цьому, слід роз`яснити, що ОСОБА_2 не позбавлена можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_2 підлягає поверненню.
На підставі викладеного та керуючись ст.393, 399 КПК України,суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23.06.2021 повернути омобі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1

Справа № 11кп/824/3615/2021
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Доповідач: ОСОБА_1