Справа №295/3366/21
УХВАЛА
Іменем України

19.03.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1, ч. 2 ст. 186 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :
Слідчий в рамках кримінального провадження № 0000409 від 18.03.2021 звернувся із указаним клопотанням, в якому послався на встановлення в ході досудового розслідування, що на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2021 стосовно ОСОБА_5 був виданий обмежувальний припис, яким заборонено перебувати останньому в місці його спільного проживання (перебування) із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 місяців.

18.03.2021, приблизно о 07 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, в порушення встановлених заборон, прийшов до місця проживання своєї матері ОСОБА_7 та малолітнього брата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , де вчинив словесний конфлікт із матір`ю ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_5 умисно не виконав обмежувальний припис за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2021.

В подальшому, у ОСОБА_5 , який перебував у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту із матір`ю, виник раптовий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення мобільного телефону торгівельної марки «Samsung», моделі «А50», поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я ОСОБА_7 , який остання тримала у руках, що б викликати поліцію.

Реалізуючи свій умисел, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито вирвав з рук ОСОБА_7 мобільний телефон торгівельної марки «Samsung», моделі «А 50», вартістю 8 500 гривень та, ігноруючи вимоги повернути належний їй мобільний телефон, з метою подолання волі до опору останньої, руками викрутив та міцно стиснув руки матері, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження.

В подальшому, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 8 500 гривень.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні обмежувального припису, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України, а умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України

18.03.2021 по даному факту в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано провадження за № 0000409 та розпочато досудове розслідування за ст. 390-1, ч. 2 ст. 186 КК України.

18.03.2021 о 18 годині 02 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 16 год. 00 хв. 18.03.2021), та 19.03.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1, ч. 2 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема протоколами огляду місця події, допиту свідків, потерпілої тощо.

За змістом клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик переховування від органу досудового розслідування обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1, ч. 2 ст. 186 КК України, одне з яких згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. В той же час, ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення винуватості у вчиненні інкримінованого злочину, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі. Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка у даному провадженні обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_5 видано обмежувальний припис, яким заборонено перебувати в місці його спільного проживання (перебування) з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , строком 6 місяців, але попри вказане, останній систематично з`являвся за вказаною адресою та вчиняв домашнє насильство стосовно матері ОСОБА_7 . Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 06.01.2021 за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі із визначенням іспитового строку 2 роки 6 місяців, повторно вчинив ряд нових кримінальних правопорушень в період визначеного судом іспитового строку та в порушення рішення суду про обмежувальний припис. На думку сторони обвинувачення, викладене дає підстави стверджувати про можливість вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Окремо у клопотання слідчий із прокурором звертають увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не є особою похилого віку, не має на утримані малолітніх дітей, не працює, за станом здоров`я стаціонарного лікування не потребує, та фактично не має постійного місця проживання, так як зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Беручи до уваги викладене, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1, ч. 2 ст. 186 КК України, існування ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 , може вчинити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відповідно застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання наведеним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором просять слідчого суддю застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, просили його задовольнити. Крім того прокурор додав, що підозрюваному фактично не може бути обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , проте на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2021 ОСОБА_5 заборонено протягом найближчих шести місяців перебувати за указаним місцем проживання.

Захисник заперечував щодо задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, особисте зобов`язання. Надав відповідні письмові заперечення на клопотання. На переконання захисника, тяжкість покарання, що загрожує його підзахисному, не може бути підставою для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До того ж даний запобіжний захід унеможливить виконання вироку суду в частині відшкодування моральної шкоди потерпілому у кримінальному провадженні №0006645. Крім цього ОСОБА_5 не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та впливати на свідків. Звертав увагу на наявність довготривалого конфлікту його підзахисного із матір`ю щодо місця проживання.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу та уточнив, що фактично був затриманий 18.03.2021 у вечірній час. На запитання слідчого судді зазначив, що не є інвалідом, постраждалим від аварії на ЧАЕС, не оскаржував вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06.01.2021 у справі №296/510/17. Крім цього визнав, що мати викликала поліцію, відносно нього складався протокол про адміністративне правопорушення, проте скільки точно разів не пам`ятає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши й дослідивши клопотання та копії доданих до нього матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із оглянутих в судовому засіданні матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 390-1, ч. 2 ст. 186 КК України підтверджується рядом зібраних доказів, оформлених протоколами процесуальних дій, зокрема огляду місця події, допиту свідка ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_7 , а також рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2021 про видачу обмежувального припису тощо.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Окрім цього, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Вивчивши матеріали клопотання та проаналізувавши пояснення сторін кримінального провадження у судовому засіданні слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довели наявність достатніх підстав вважати, що з огляду на майновий стан підозрюваного, вчинення злочину проти власності під час іспитового строку існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. Крім цього, із матеріалів клопотання вбачається, що протягом останніх місяців ОСОБА_7 неодноразово зверталась до працівників поліції з приводу застосування до неї психологічного та фізичного насильства зі сторони сина ОСОБА_5 . Зазначене свідчить про наявність ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Враховуючи наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні даних правопорушень, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків та репутацію, майновий стан підозрюваного, наявність судимості, а також з огляду на існування ризиків незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_7 та вчинення іншого правопорушення, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 . З огляду на викладене, слідчий суддя пристає на позицію прокурора, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти даним ризикам.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частина четверта указаної статті надає слідчому судді право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. Проте з огляду на те, що ОСОБА_5 було застосовано до матері ОСОБА_7 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та враховуючи п.2 ч.5 ст.182 КПК України, слідчий суддя з огляду на його дискреційні повноваження вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка, на переконання слідчого судді, є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 16 год. 00 хв. 18 березня 2021 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 45 400 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира, у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали до 16 год. 00 хв. 16 травня 2021 року.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000409;

- не відлучатися з м. Житомира без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- докласти зусиль до пошуку роботи.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1