Справа №№ 1-762/11
Провадження № 1/522/56/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний у кримінальній справі №69 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, маючого вищу освіту, пенсіонера, інваліда 2 групи (загальне захворювання), зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 надійшла кримінальна справа №69 стосовно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Встановлено, що після тривалого та ретельного розгляду цієї кримінальної справи Приморським районним судом м. Одеси 25 травня 2015 року винесено постанову, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.345 Кримінального кодексу України повернуто прокурору м. Одеси для проведення додаткового розслідування. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року постанову Приморського районного суду м.Одеси від 25 травня 2015 року скасовано, справу направлено до Приморського районного суду м.Одеси для розгляду іншим складом суду.

Крім того, постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.12.2017 року кримінальну справу відносно ОСОБА_3 знову було повернуто прокурору для організації додаткового розслідування. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.06.2018 року постанову суду першої інстанції скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд в той же суд, в іншому складі суду.

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від 21 вересня 2018 року було задоволено самовідвід, матеріали кримінальної справи передано до апарату Приморського районного суду м.Одеси для визначення іншого складу суду.

Крім того, постановою Європейського суду з прав людини (П`ята секція) від 30 листопада 2017 року у справі Кондрахіна та інших проти України заява ОСОБА_3 під № 57300/16 від 21.09.2016р. Європейський суд з прав людини визнав скаргу ОСОБА_3 на надмірну тривалість кримінального судочинства, відсутність будь-яких ефективних засобів правового захисту в національному законодавстві визнав прийнятною та констанував порушення статті 6 § 1 та Статті 13 Конвенції відносно надмірної тривалості кримінального провадження.

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, за наступних обставинах.

Так, 24.09.2008 року приблизно в 17 год 05 хв. в районі будинку №21 на вулиці Князівській (бувша Баранова) в місті Одесі відбулось зіткнення транспортних засобів автомобіля марки «Форд-Сієра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який, рухаючись по вулиці Ольгіївській в напрямку вулиці Князівської при здійсненні маневру правого повороту, не впорався з керуванням, здійснив зіткнення з інкасаторським автомобілем марки «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 .

Приблизно о 17 год. 40 хв. для оформлення даної дорожньо-транспортної пригоди за вказівкою чергового по ОДАІ м. Одеси прибув екіпаж «Алтай 411» в складі інспекторів ДПС 4-го взводу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . У зв`язку з неадекватною поведінкою ОСОБА_7 та пасажира автомобіля марки «Форд-Сієра» ОСОБА_3 черговим ОДАІ м. Одеси 24.09.2008 р. приблизно в 18 год. 50 хв. для надання допомоги в оформленні ДТП на місце пригоди було відправлено екіпаж ДАІ «Алтай 420» у складі інспекторів ДПС ДАІ 4- го взводу ОДАІ м. Одеси прапорщика міліції ОСОБА_11 і молодшого сержанта міліції ОСОБА_12 , які несли службу на автомобілі ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

За порушення правил дорожнього руху, що спричинило ДТП, відносно ОСОБА_7 було складено адміністративний протокол за ч.2 ст.130 та ст.124 КУпАП. Після цього працівники ДАІ для доставки автомобіля «Форд-Сієра» до площадки тимчасового утримання автотранспорту викликали евакуатор. Після прибуття евакуатора, який мав доставити автомобіль марки «Форд-Сієра» на майданчик тимчасового утримання автотранспорту, приблизно в 19 год 00 хв. знайомий ОСОБА_7 . ОСОБА_3 , який на момент ДТП знаходився в автомобілі «Форд-Сієра» як пасажир, будучи у стані алкогольного сп`яніння (2,09% етанолу в сечі), переслідуючи мету перешкоджати співробітникам ДАІ в виконанні ними своїх службових обов`язків, без дозволу співробітників міліції, з метою уникнути постановки автомобіля на майданчик тимчасового утримання автотранспорту, самовільно сів за кермо автомобіля «Форд-Сієра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , привів його у рух і намагався сховатись з місця пригоди.

Інспектор ДАІ ОСОБА_11 , що приймав участь в оформленні ДТП та який був одягнутий у форменому одязі та в той час знаходився на дорозі біля автомобіля «Форд-Сієра», побачив, що ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, без дозволу працівників міліції, сів за кермо автомобіля та намагається на ньому втекти з місця події, здійснив заходи для зупинки автомобіля «Форд-Сиера», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , побачивши попереду себе інспектора ДАІ, умисно здійснив наїзд на ОСОБА_11 , який намагався його зупинити, завдавши своїми умисними діями ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_3 не зупинив автомобіль, здійснивши наїзд на співробітника ДАІ ОСОБА_11 , а продовжив свої злочинні дії, намагаючись втекти на ньому з місця події. Проте, втекти з місця події ОСОБА_3 не зміг, оскільки його дії були зупинені співробітниками ДАІ, після чого він був доставлений до Старопортофранківського ВМ Приморського РВ ГУ МВС України в Одеській області.

Органом досудового слідства ОСОБА_3 обвинувачується в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не визнав, пояснюючи, що 24.09.2008 року, відбулось ДТП за участю автомобіля «Форд Сієра», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , в якому він перебував як пасажир. За фактом ДТП було викликано наряд ДАІ. Через годину-півтори після ДТП, приблизно о 17:30 годині інспекторами ДАІ було зроблені заміри ДТП і один з них (можливо ОСОБА_10 , точно він не пам`ятає) складав адміністративні протоколи на ОСОБА_7 по статтям 124 та 130 КУпАП України. ОСОБА_3 знаходився безпосередньо біля автомобіля. Цей автомобіль стояв майже посередині вулиці Ольгіївська метрів за п`ять до повороту направо на вулицю Князівську в сторону «Нового ринку» в м. Одесі. Крім ОСОБА_3 в безпосередній близькості біля автомобіля стояли ще троє чоловіків, які розмовляли між собою з приводу пригоди. Один із них зауважив, що автомобіль «Форд», розташований майже посеред вулиці Князівської (раніш Баранова) і заважає проїзду іншому транспорту, який рухається по цій вулиці. Інспектор, що складав протоколи, чув це, і піднявши голову в сторону «Форд», промовив, що його не заважало б прибрати, оскільки усі заміри зроблено. ОСОБА_3 підійшов до автомобіля, який стояв недалеко від перехрестя вулиць Ольгіївська та Князівська по вулиці Князівській в сторону «Нового ринку» і подивився на панель приборів та побачив що в замку запалення був ключ. На вулиці Князівській безпосередньо перед перехрестям з вулицею Ольгіївською стояв інкасаторський автомобіль «Ніссан». З правого боку на тротуарі і позаду цього автомобіля знаходились водій цього автомобіля ОСОБА_8 та два інкасатори охоронці ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , а також ОСОБА_7 , представник банку «Одеса» і два інспектори ДАІ другого екіпажу - ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . Всі вони між собою спілкувались. Де знаходився другий член першого екіпажу ДАІ ОСОБА_9 , він не пам`ятає. ОСОБА_3 сів за кермо «Форда» і повернув ключ запалення для запуску двигуна, але автомобіль не завівся, та «на стартері» почав рухатись вперед. В цей час інспектори другого екіпажу побігли від «Ніссана» за «Фордом» і один з них ОСОБА_11 оббіг автомобіль спереду, заскочив на капот, лівою рукою взявся за важиль склоочищувача, а правою, в якій був металевий предмет, ударив по вітровому склу. Оскільки він його не розбив, то ударив вдруге, після чого скло було розбито. В цей же час другий інспектор ОСОБА_15 ліктем правої руки розбив скло водійських дверей автомобіля, осколками якого було посічено ліву сторону обличчя ОСОБА_3 і, дотягнувшись до замка запалення, витягнув з нього ключ. Автомобіль зупинився і обидва інспектори витягли ОСОБА_3 з автомобілю, поклали на узбіччя вулиці Князівської, оділи кайданки за спиною, після чого поклали його на кришку багажника автомобіля «Жигулі», який стояв біля 20-го номеру по вулиці Князівській. На капот цього ж автомобіля поклали і ОСОБА_7 з кайданками за спиною. За вказаних обставин ОСОБА_3 вважає, що відсутня сама подія злочину, а в його діях відсутній склад злочину, передбачений частиною 2 статті 345 КК України.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що на медичне освідування возили його, ОСОБА_16 та потерпілого ОСОБА_11 . У потерпілого після інциденту не було пошкоджень на обличчі, руках або тулубі. У нього, - ОСОБА_3 була подряпина на обличчі.

Допитати в судовому засіданні під час розгляду вказаної кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 у складі судді головуючого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_11 , не представилося можливим, у зв`язку з систематичною неявкою потерпілого в судові засідання. Судом були здійснені усі необхідні дії щодо виклику зазначеної особи, проте потерпілий ОСОБА_11 судове засідання на жодний виклик суду не з`явився. За місцем мешкання, яке було встановлене під час досудового розслідування кримінального провадження, на час розгляду справи в суді, потерпілий ОСОБА_11 не мешкає. Відповідно до рапорту органу досудового розслідування за базою ІТС «Цунамі» даних, що мали підтвердження фактичного місця проживання, вказані в постанові суду про привід, - відсутні, телефони встановити не вдалось можливим. Неодноразові постанови суду, винесені в порядку ст. 315-1КПК України, щодо встановлення місця знаходження потерпілого органами досудового розслідування,- позитивного результату не принесли, у звязку з чим судом були оголошені показання потерпілого ОСОБА_11 , надані під час досудового розслідування.

Допитаний в ході досудового розслідування потерпілий ОСОБА_11 поясняв, що в день пригоди ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, без дозволу сів в автомобіль, заблокував двері автомобілю, завів його та почав ривками рух, при цьому двоє із співробітників ДАІ ОСОБА_12 та ОСОБА_10 відскочили, а він залишався перед капотом, так як не встиг відбігти і автомобіль наїхав на нього, після чого його кинуло на капот вказаного автомобіля, при цьому головою він вдарився об лобове скло. ОСОБА_3 разом з ним на автомобілі проїхав 50 метрів. Інспектор ДАІ ОСОБА_12 розбив скло водійської двері, після чого витягнув ключі із замка запалювання та витягнув ОСОБА_3 .

Проте, в судовому засіданні Приморського районного суду м. Одеси у складі головуючого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_17 потерпілий ОСОБА_11 пояснював, що після того, як ОСОБА_3 завів автомобіль та почав їхати на нього, коли він під`їхав, то він ( ОСОБА_11 ) встиг стрибнути на капот автомобіля та вдарився головою об скло, після чого ОСОБА_3 разом з ним на автомобілі проїхав 50 метрів. Потім була викликана швидка допомога, у нього була встановлена черепно-мозкова травма, струс головного мозку та він 21 день проходив лікування в лікарні. За вказаних обставин, в поясненнях потерпілого ОСОБА_11 вбачаються суперечності, в тому числі щодо обставин, за яких він опинився на капоті автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та щодо відстані, яку подалав ОСОБА_3 , пересуваючись на автомобілі.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 пояснив, що давно бачив, точний час вже не пам`ятає, як на вул. Князівській в м. Одесі міліціонер пригнув на капот автомобілю марки «Форд» чорного кольору, розбив лобове скло, в той час, як інший працівник міліції ліктем розбивав бокове скло. Автомобіль перебував під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 , автомобіль не їхав, проте смикався. Свідок ОСОБА_18 знаходився від автомобілю на відстані близько 7-8 метрів.

Допитати в судовому засіданні під головуванням судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 в якості свідка ОСОБА_19 не представилося можливим у зв`язку із смертю останнього, про що свідчить актовий запис про смерть №5618 від 05.06.2020р., складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції. Судом було оголошені покази свідка ОСОБА_19 надані під час досудового розслідування.

Допитаний на досудовому слідстві ОСОБА_19 (том 1, а.с. 149-151) зазначав, що він був свідком того, як в автомобіль «Форд-Сієра» сів якийсь чоловік та почав ривками рухатись. Працівники ДАІ побігли до автомобіля, один із працівників ДАІ розбив скло автомобіля, а інший знаходився на капоті автомобіля.

Будучи допитаний в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_19 зазначав, що він в день пригоди гуляв з собакою по вулиці Князівській в сторону вулиці Ольгіївської. Там він побачив, як до автомобіля темного кольору, який рухався на стартері, підбігло два міліціонера, один із них стрибнув на капот та чимось розбив лобове скло, щоб відкрити двері, а інший стукав по лобовому склу рукою, автомобіль був на стартері. Той міліціонер, що був на лобовому склі, був в нормальному стані. Спілкуючись з ОСОБА_3 також не помітив, що він знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив, що він взагалі не пам`ятає обставини справи від 24.09.2008 року, у зв`язку з чим просив оголосити показання, надані ним в ході досудового розслідування, які підтвердив в судовому засіданні.

В ході досудового слідства було допитано свідка ОСОБА_9 (том 1, а.с. 71-75), який зазначав, що в момент події троє працівників ДАІ, а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 стояли перед капотом автомобіля «Форд-Сієра». Автомобіль наїхав на ОСОБА_11 , після чого його відкинуло на капот вказаного автомобіля. ОСОБА_12 , все ж таки зміг розбити скло водійської двері, після чого витягнув ключі із замку та витягнув ОСОБА_3 з автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні у складі головуючого судді ОСОБА_17 свідок зазначив, що сам момент наїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на ОСОБА_11 він не бачив, які були пошкодження у потерпілого ОСОБА_11 йому не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 повідомив, що 10 років назад перебував по посаді начальника СБ «Одеса Банк» та приїхав на вул. Князівська в м. Одесі, де службовий автомобіль потрапив у ДТП. На місці ДТП був якийсь конфлікт, проте який, на даний час він не пам`ятає. Оголошені в судовому засіданні показання надані в ході досудового розслідування (а.с. 67-70) підтримав, проте зазначив, що моменту наїзду на працівника ДАІ він не бачив, лише бачив працівника міліції на капоті.

Допитаний на досудовому слідстві як свідок ОСОБА_20 (т.1, а.с. 67-70) зазначив, що в момент, коли троє працівників міліції стояли перед автомобілем ДАІ, ОСОБА_3 самовільно, без дозволу працівників ДАІ сів на місце водія, заблокував двері, завів автомобіль та почав ривками рухатись, при цьому двоє працівників ДАІ відскочили від автомобіля, а третього працівника викинуло на капот автомобіля.

В судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_20 пояснив, що йому як начальнику відділу безпеки АКБ «Одеса - Банк» стало відомо, що автомобіль потрапив в ДТП, по прибуттю на місце події він побачив, що там співробітники ДАІ викликали евакуатор. У вересні 2008 року він бачив, як ОСОБА_3 сів у машину і намагався від`їхати, співробітники міліції були одягнені по формі, двоє з них відскочили, а один потрапив на капот, один із співробітників ДАІ розбив бокове скло з боку водія, в точності він не може відтворити картину події. Також свідок ОСОБА_20 пояснив, що спостерігав за всім на відстані 15 метрів і момент зіткнення працівника міліції з капотом машини не бачив, він бачив як працівника ДАІ кинуло на капот, а потім на скло, чи стрибнув працівник ДАІ на автомобіль він не може сказати, приїжджала швидка допомога, кому надавали допомогу не знає, він не звернув увагу чи були у працівника ДАІ, який був на капоті, пошкодження. Також свідок ОСОБА_20 пояснив, що ОСОБА_3 був напідпитку, тому виник конфлікт.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що 24.09.2008 року його автомобіль під керуванням його знайомого на ім`я « ОСОБА_21 », або «Вадік» на вул. Баранова в м. Одесі потрапив у ДТП з інкасаторським автомобілем, в результаті чого, на місці знаходились працівники міліції. В якийсь час, ОСОБА_3 хтось сказав прибрати автомобіль з проїжджої частини дороги. ОСОБА_3 сів за кермо та хотів від`їхати, в цей час, як йому здається, один працівник ДАІ пригнув на капот автомобілю та розбив лобове скло для того, щоб ОСОБА_3 вийшов з машини. У той час ОСОБА_22 також розмовляв з іншими працівниками ДАІ. Як зазначив свідок ОСОБА_22 , працівники міліції знаходились в агресивному стані, напевно тому, що ОСОБА_22 та ОСОБА_3 не надали їм грошові кошти. Крім того, ОСОБА_22 зауважив, що ОСОБА_3 на працівника міліції не наїжджав, вважає, що працівник ДАІ самостійно запригнув на капот автомобілю.

Оголошені показання, надані ним в ході досудового розслідування, свідок ОСОБА_22 (а.с. 166-168) не підтвердив, повідомив, що в суді він надав більш правильні показання.

Допитаний на досудовому розслідуванні свідок ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_3 сів за кермо автомобілю «Форд» та став ривками рухатися. Чому він це зробив, ОСОБА_23 не було відомо. Після чого один з працівників міліції підбіг до автомобілю, розбив лобове скло та витягнув ОСОБА_3 з машини.

В судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 , свідок ОСОБА_7 пояснив, що він не бачив, як ОСОБА_3 сів у машину, а побачив, як працівник ДАІ стрибав на капот, але головою не бився об лобове скло. Він бачив, як він щось стукав по лобовому склу ключем.

Крім того, у судовому засіданні у зв`язку з систематичною неявкою свідків були оголошені наступні показання свідків, надані ними в ході досудового розслідування:

-показання свідка ОСОБА_24 (том 1, а.с. 91-93), який зазначив, що в момент події він перебував в автомобілі ДАІ та надавав пояснення. Він почув рев автомобіля та побачив, що реве автомобіль «Форд Сієра», який їхав в сторону вулиці Конної, а на капоті знаходився працівник ДАІ в форменому одязі. Автомобіль проїхав метрів 10-15 та був зупинений іншими працівниками ДАІ, які розбивши скло водійської двері, витягнули ОСОБА_3 з автомобілю;

-показання свідка ОСОБА_13 (том 1, а.с.87-90), який пояснював, що після того, як ОСОБА_3 завів автомобіль та почав ривками рух, двоє працівників міліції відбігли від автомобілю, у той час, як один залишився перед машиною, у зв`язку з чим автомобіль наїхав на нього, після чого працівника міліції викинуло на капот, від чого працівник ДАІ вдарився головою об лобове скло.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 . ОСОБА_13 пояснив про те, що в 2008 році на відстані приблизно 2-3 метрів приблизно в 17-18 годин вечора він бачив, як, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, присутній в залі суду - ОСОБА_3 почав зі швидкістю 20 км / год рухатися на автомобілі в бік працівників ДАІ, один працівник ДАІ вчепився рукою за повітрозабірник, машина з ним проїхала 15-25 метрів, момент розбиття головою скла автомобіля не бачив, контакт скла був з бічною частиною голови;

-показання свідка ОСОБА_12 (т.1,а.с. 81-84), який в ході досудового розслідування надав аналогічні покази, як і свідок ОСОБА_13 .

Проте, в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_12 зазначав, що він не може описати момент, як опинився ОСОБА_11 на капоті автомобіля, він побачив його лежачим на капоті автомобіля до лобового скла і як він тримався за щітки, автомобіль рухався з невеликою швидкістю і приблизно 10 метрів провіз потерпілого на капоті;

-показання свідка ОСОБА_25 (том 1, а.с. 94-97), який в ході досудового розслідування надав аналогічні свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_12 покази.

Допитаний в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_25 пояснив, що бачив, як підсудний у справі сів в автомобіль і поїхав на людину. Працівник ДАІ стрибнув на капот автомобіля і намагався зупинити автомобіль під керуванням підсудного, другий працівник ДАІ розбив бокове скло і зупинив автомобіль, потім викликали швидку. Сам стрибок працівника ДАІ він не бачив, а побачив його вже на капоті машини після того, як він проїхав 10 метрів.;

-показання свідка ОСОБА_26 (том 1, а.с.101-103), який в ході досудового розслідування надав аналогічні покази свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 ;

Допитаний в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 в якості свідка ОСОБА_26 пояснив, що його викликали забрати автомобіль «Форд» на штраф майданчик, якого числа він не пам`ятає, там стояли співробітники міліції одягнені по формі. Потім він бачив, на відстані приблизно 4-5 метрів, що ОСОБА_3 відкрив двері машини, завів її і поїхав, збив співробітника міліції, а двоє, що стояли по боках, співробітники міліції відскочили, а співробітник міліції посередині не встиг, він впав на капот і проїхав так приблизно 30- 50 метрів. Один із співробітників міліції розбив скло з боку водія. Сам момент зіткнення працівника ДАІ з автомобілем він не бачив, так як стояв обличчям до працівників ДАІ. В його присутності співробітник ДАІ не стрибав на капот автомобіля, його машина ударила і він ліг на капот, упирався руками, машина поїхала з ним на капоті;

- показання свідка ОСОБА_27 (том 1, а.с.162-165), який в ході досудового розслідування надав аналогічні свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 покази;

- показання свідка ОСОБА_10 (том 1, а.с. 76-80), який в ході досудового розслідування надав аналогічні свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 покази.

Допитаний у судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_10 повідомив, що після приїзду на ДТП він бачив, як ОСОБА_3 , коли викликали евакуатор, заблокував двері автомобіля та почав їхати. ОСОБА_11 потрапив на капот автомобіля та вдарився головою об лобове скло. При цьому ОСОБА_12 намагався відкрити двері автомобіля, вибив бокове скло двері та зміг достати ОСОБА_3 із автомобіля;

-показання свідка ОСОБА_28 (том 1, а.с. 85-86), який повідомив, що в день події він ішов із дому в сторону Нового ринка в м. Одесі. Приблизно через хвилину він почув сильний рев автомобіля та, обернувшись, побачив, що реве автомобіль «Форд Сіера», на капоті в нього знаходиться працівник ДАІ. Автомобіль був зупинений іншими працівниками ДАІ, які розбили скло, після чого на водія наділи кайданки;

В судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_29 пояснив, що він, у вересні 2008 року бачив з відстані 15-30 метрів, як один співробітник ДАІ вдарив по вікну автомобіля і скло посипалося, а другий співробітник ДАІ в формі був на капоті автомобіля, бив по лобовому склу чимось, машина рухалася ривками. Він бачив, як співробітник міліції стрибнув на капот і знаходився обличчям до лобового скла автомобіля і завдав удар по цьому склу і не бачив, щоб той вдарився головою об лобове скло автомобіля, спостерігаючи за цим приблизно 4 хвилини.

Ураховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, в ході судового слідства кримінальної справи судом були досліджені письмові докази в кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні:

-протокол огляду місця події від 24.09.2008 року; фотознімки до протоколу огляду, схема до протоколу огляду,

-протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди та схема до нього;

- протокол адміністративного правопорушення;

- протоколи №067456 та №067455 від 24.09.2008 р. щодо медичного огляду ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ;

- висновок службового розслідування від 26.09.2008 року за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ;

- відомості обліку роботи за контролем дорожнього руху;

- витяг із журналів ДТП;

- висновок №4013 судово-медичного експерта та висновок №15606 судової транспортно-трассологічної експертизи;

-протоколи відтворення обстановки та обставин подій за участю потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 .

Крім того, в судовому засіданні було оголошено висновок №307 від 12.07.2012р., складений в результаті проведення комісійної судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 , згідно наданої медичної документації (карта виїзду швидкої допомоги №227 та протокол №007457 медичного огляду для встановлення факту зловживання психоактивних препаратів та стадії оп`яніння від 24 вересня 2008 року) у гр. ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень, завданих йому в період від 17 годин 40 хвилин до 21 години 24.09.2008 року не малось.
Суд, дослідивши надані сторонами судового провадження докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає виправданню в інкримінованому йому злочині за недоведеністю його вини у вчиненому злочині із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні поряд з іншими підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Згідно з ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даної статті усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Яллог проти Німеччини» (11 липня 2006 року), «Шабельник проти України» (19 лютого 2009 року), зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Так, обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину орган досудового розслідування обґрунтовує такими головними доказами: протокол огляду місця події від 24.09.2008 року; фотознімки до протоколу огляду; схема до протоколу огляду; протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди та схема до нього; протокол адміністративного правопорушення; протоколи №067456 та №067455 від 24.09.2008 р. щодо медичного огляду ОСОБА_7 та ОСОБА_3 ; висновок службового розслідування від 26.09.2008 року за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ; відомості обліку роботи за контролем дорожнього руху; витяг із журналів ДТП; висновок №4013 судово-медичного експерта та висновок №15606 судової транспортно-трассологічної експертизи; протоколи відтворення обстановки та обставин подій за участю потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 .

Разом з тим, вказані докази не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку стосовно ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

Ознайомившись із зазначеними письмовими документами, судом встановлено, що в них містяться відомості щодо факту та обставин ДТП від 24.09.2008 року, яка не оскаржується обвинуваченим ОСОБА_3 .

Щодо висновків експертів за призначеними та проведеними в ході досудового розслідування кримінальної справи експертиз, вбачається наступне.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №4013, призначеної та проведеної в ході досудового розслідування кримінальної справи, вбачається, що ОСОБА_11 , 1978 р.н., переніс закриту черепно-мозкову травму в формі струсу головного мозку з наявною гематомою та саднами правої лобно-скроневої області. Вказані ушкодження могли виникнути від дії тупого предмету, можливо, 24.09.2008 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що постанова про призначення експертизи винесена слідчим 30 вересня 2008 року, проте протокол про ознайомлення з вказаною постановою ОСОБА_3 отримав вже після проведення експертизи, а саме 14.11.2008р.

Враховуючи викладане, постановою Приморського районного суду м.Одеси від 22.05.2012 року було призначено комісійну судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_11 .

Відповідно до висновку експерта за №307, складеного в результаті проведення комісійної судово-медичної експертизи, встановлено, що згідно наданої медичної документації (карта виїзду швидкої допомоги №227 та протокол №007457 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних препаратів та стадії оп`яніння від 24 вересня 2008 року) у ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень, завданих йому в період від 17 годин 40 хвилин до 21 години 24.09.2008 року не малось.

Зазначені в медичній карті №611 лікарні з поліклінікою ООЗ УМВС ушкодження у ОСОБА_11 : «…в правій лобно-скриньовій області садно і забій м`яких тканей, невелика припухлість» могли виникнути в період після 21 години 24.09.2008 року до моменту звернення за медичною допомогою 25.09.2008 року. Даний висновок підтверджується відсутністю зазначених ушкоджень в карті виїзду швидкої медичної допомоги №227 і протоколі №007457 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних препаратів і стадії сп`яніння від 24 вересня 2008 року, відсутністю нистагма (протокол №007457), невідповідністю області зіткнення з вітровим склом автомобіля «Форд-Сієра». Згідно вищевказаним матеріалами контактувати з вітровим склом автомобіля повинні були область носа, надбровні дуги і область лоба ОСОБА_11 .

Окрім цього, дрібні осколки розбитого вітрового скла при цьому причиняють чисельні невеликі різані рани, часто з зануренням осколку в рану. При цьому в тріщинах вітрового скла часто залишається волосся та кров потерпілого, які легко виявляються при огляді. Разом з тим, вказаних сторонніх включень в зоні пошкодження переднього вітрового скла виявлено не було.
Таким чином, пошкодження в вигляді садна та забій м`яких тканин правої лобно-скриньової області, невеликої припухлості, не могли утворитись при механізмі, зазначеному в постанові, а саме внаслідок наїзду автомобіля «Форд-Сієра» на ОСОБА_11 .
Фронтальний наїзд легковим автомобілем складається із низки послідовних фаз, кожній із яких відповідають характерні пошкодження. В першій фазі відбувається контакт тіла людини з передньою поверхнею автомобіля. У випадку перебування потерпілого в вертикальному або близькому до нього стані в первинну контактну взаємодію між собою вступають нижні кінцівки потерпілого, перед усім, область гомілок; у випадку, що розглядається, це повинна бути передня поверхня гомілок. Разом з тим, жодних ушкоджень, які відповідали б даному механізму утворення на тілі ОСОБА_11 не було виявлено. Необхідно відмітити, що яких-небудь ушкоджень та слідів на передній частині автомобіля «Форд-Сієра» також не зафіксовано. В другій фазі (внаслідок того, що ділянка прикладання сили знаходилась нижче центра ваги людини) відбувається закидання тіла потерпілого на капот автомобіля. В даній фазі, окрім ударної дії верхньої поверхні капота, вітрового скла, іноді даху салону чи однієї із передніх стоєк, на тіло потерпілого впливає сила струсу, викликана наданням йому швидкості руху транспортного засобу. Ніяких ушкоджень на тілі ОСОБА_11 , викликаних ударом, ні пошкоджень внутрішніх органів, викликаних струсом, не виявлено. В третій фазі відкидання, відбувається ковзання тіла по капоту і падіння на дорожнє покриття або грунт. Пошкодження вчиняються ударною взаємодією частин автомобіля і елементів дорожнього покриття, а також струсом, викликаним різким зниженням скорості руху тіла потерпілого (доданої йому у другій фазі) при ударі об дорожнє покриття. Четверта фаза наїзду легковим автомобілем виражається в ковзанні тіла по дорожньому покриттю, що супроводжується утворенням чисельних саден та паралельних подряпин. Ушкодження, механізм утворення яких відповідає такому в третій і четвертій фазах наїзду легковим автомобілем, у ОСОБА_11 були відсутні. Таким чином, на тілі ОСОБА_11 не виявлено ушкоджень, характерних для наїзду на нього легковим автомобілем.
Будь-яких тілесних ушкоджень, утворення яким можливо достовірно віднести на рахунок контакту з автомобілем, у ОСОБА_11 не виявлено.
Аналіз наданої медичної документації ОСОБА_11 , 1978 р.н., дозволяє зробити висновок, що комплекс об`єктивних ознак, підтверджуючих наявність у нього струсу мозку в зв`язку з подіями 24.09.2008 року в наданій медичній документації,- відсутній.

Клінічна картина: нудота, блювота, підвищення артеріального тиску до 145/85 мм рт ст і частоти серцевих скорочень до 96 в хвилину можуть свідчити про гіпертонічний криз, що розвився після огляду ОСОБА_11 лікарем КСП (АТ120/70 мм рт ст ЧСС 72 в хвилину).

Наявні в історії хвороби №611 відомості про діагностичні заходи по діагностиці закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку у ОСОБА_11 є достатніми, проте комплексу об`єктивних ознак, підтверджуючих наявність у нього струсу мозку в зв`язку з подіями 24.09.2008 року в наданій медичній документації, не міститься. Змін на дні ока, характерних для закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, не міститься.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_11 у вигляді садна і забою м`яких тканин правої лобно-скроневої області, невеликі припухлості, мали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6 днів, і згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не викликали короткострокового розладу здоров`я чи незначну стійку втрату загальної працездатності. Прямого причинно-наслідкового зв`язку між спричиненими вищенаведеними ушкодженнями і подіями, що мали місце при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, з експертної точки зори не вбачається.
Суб`єктивна сторона злочину за ч.2 ст.345 КК України характеризується прямим умислом, тобто коли винний усвідомлює, що може заподіяти таку шкоду здоров`ю, і бажає її настання, при цьому обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є вчинення діяння в зв`язку з виконанням працівником правоохоронного органу своїх службових обов`язків.

З тексту висновку експерта за №307, складеним в результаті проведення комісійної судово-медичної експертизи встановлено, що згідно наданої медичної документації (карта виїзду швидкої допомоги №227 та протокол №007457 медичного огляду для встановлення факту зловживання психоактивних препаратів та стадії оп`яніння від 24 вересня 2008 року) ОСОБА_11 будь-яких тілесних ушкоджень, завданих йому в період від 17 годин 40 хвилин до 21 години 24.09.2008 року не малось.

Таким чином, відсутній один із найголовніших елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 345 КК України, а саме заподіяння саме діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень, так як висновок комісійної судово-медичної експертизи №307 спростував можливість отримання потерпілим ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень 2409.2008 року при обставинах, вказаних в обвинувальному висновку кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Крім того, відповідно до висновку №15606 від 09.10.2008р. судової транспортно-трассологічної експертизи вбачається, що на автомобілі «Ford Sierra» д/н НОМЕР_4 в передній лівій частини зафіксовані деформації та сліди, здійснені в результаті фронтального контактування з об`єктом, які не мають равнопрочних металу слідообразуючих крайок, діючих спереду назад, які за своїм виглядом характерні для контакту з тілом (предметами одягу) людини.

Проте, в межах розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 було проведено низку експертних досліджень, в тому числі судову транспортно-трасологічну експертизу по дослідженню пошкоджень і слідів на автомобілі «Форд Сієра», державний номер НОМЕР_1 . На вирішення вказаної експертизи було поставлені наступні питання:

- Чим було пошкоджено лобове скло в автомобілі «Форд Сієра», д.н. НОМЕР_1 головою людини, кулаком, іншим предметом і яким саме предметом?

- Чи маються сліди на зазначеному автомобілі відбитки тканин людини на місцях можливого прямого контакту з транспортним засобом і яка послідовність їх виникнення?

- Чи могли виникнути вказані пошкодження на лобовому склі автомобіля «Форд Сієра» д.н. НОМЕР_1 від удару головою потерпілого ОСОБА_11 при обставинах, викладених в обвинувальному висновку по вказаній справі.

Згідно висновку експерта №7046 від 18 лютого 2014 року відповісти дослідницьким шляхом на поставлені питання безпосереднім дослідженням автомобіля «Форд Сієра» державний номер НОМЕР_1 (через 5 років 03 місяця 24 дня після подій) не вбачається можливим через втрату слідів та ушкоджень, зміну фізичного стану автомобіля в результаті атмосферного впливу на протязі тривалого після аварійного зберігання транспортного засобу.

Крім того, суду не вдалося перевірити відомості, зазначені у протоколах відтворення обстановки та обставин подій за участю потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 у зв`язку з систематичною неявкою на протязі 2018 2021 років свідка ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_11 в судові засіданні.

Проте, в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_12 зазначав, що він не може описати момент, як опинився ОСОБА_11 на капоті автомобіля, він побачив його лежачим на капоті автомобіля обличчям до лобового скла, як він тримався за щітки, нічого в руках не тримав, автомобіль рухався з невеликою швидкістю і приблизно 10 метрів провіз потерпілого на капоті.

Крім того, судом проаналізовано показання свідків, наданих як вході досудового розслідування, так і під час судового слідства у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_18 повідомив в судовому засіданні, що давним давно на вул. Князівській в м. Одесі був очевидцем того, як працівник міліції пригнув на капот автомобіля.

Допитати в судовому засіданні свідка ОСОБА_19 не представилось можливим у зв`язку із смертю останнього, проте допитаний в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_19 повідомляв, що бачив, як один із працівників міліції пригнув на автомобіль під керуванням ОСОБА_3 та чимось розбив скло.

Крім того, допитаний в ході досудового розслідування та судового розгляду свідок ОСОБА_9 надавав непослідовні покази. Так в ході досудового розслідування свідок ОСОБА_9 повідомляв, проте що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 наїхав на потерпілого, після чого потерпілого викинуло на капот. Проте в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_9 зазначав, що сам момент наїзду він не бачив, які були пошкодження у потерпілого ОСОБА_11 він не знає.

В судовому засіданні в останньому складі суду, свідок ОСОБА_9 повідомив, що взагалі не пам`ятає обставини справи від 24.09.2008р.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 повідомив суду, що не бачив моменту наїзду автомобіля на працівника міліції.

Свідок ОСОБА_22 в ході судового розгляду повідомив, що, як йому здається, він бачив, як працівник міліції пригнув на капот автомобілю та розбив лобове скло. Показання, надані в ході досудового розслідування (а.с. 166-168), не підтримав, вказавши, що в судовому засіданні надавав більш точні свідчення.

Крім того, в ході судового розгляду у зв`язку з систематичною неявкою свідків, за згодою всіх учасників процесу, були оголошені показання наступних свідків.

Показання свідка ОСОБА_30 (а.с. 91-93), відповідно до яких вбачалось, що свідок бачив лише факт перебування працівника міліції на автомобілі.

Показання свідка ОСОБА_31 (87-90), відповідно до яких свідок вказував, що потерпілий стояв перед автомобілем, потім автомобіль на нього наїхав, від чого працівника міліції викинуло на капот, від чого працівник міліції вдарився головою об лобове скло.

Аналогічні показання свідка ОСОБА_12 ( 81-84). Проте суд зазначає, що допитаний в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 , свідок повідомляв, що не може описати момент, як потерпілий опинився на капоті автомобіля. Усунути протиріччя в показаннях, наданих свідком, не представилось можливим, у зв`язку з систематичною неявкою свідка в судові засідання.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_25 (94-97), проте в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_25 повідомляв, що сам стрибок працівника міліції він не бачив, а побачив потерпілого його вже на капоті автомобіля «Форд».

Аналогічні показання свідка ОСОБА_26 ( 101-103), проте в судовому засіданні під головуванням судді ОСОБА_17 свідок ОСОБА_26 повідомив, що сам момент зіткнення автомобіля з потерпілим він не бачив, так як стояв обличчям до працівників міліції.

Усунути протиріччя в показаннях свідків, також не представилось можливим у зв`язку з їх неодноразовими неявками на виклики в судові засідання.

Аналогічні показання свідка ОСОБА_27 ( 162-165).

Аналогічні показання свідка ОСОБА_10 (76-80).

Таким чином, вбачається, що допитані в судовому засіданні свідки не являлись очевидцями факту наїзду автомобіля під керуванням обвинуваченого ОСОБА_3 та отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_32 .

Проаналізувавши всі покази свідків, надані в ході досудового розслідування та судового розгляду під головуванням судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_17 , суд приходить до висновку, що вони між собою є суперечливими, ці суперечності не представилось можливим усунути в судових засідань у складі діючого складу суду з наведених вище причин.

Аналізуючи викладене, вбачається, що вищевказані докази не відповідають фактичним даним, викладених у обвинувальному висновку у кримінальній справі стосовно ОСОБА_3 .

Крім того, суд звертає на увагу що протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 складені у різні дати, мають ідентичний зміст, однаково складені речення, слова та навіть орфографічні помилки. Таким чином, обвинувачення не може ґрунтуватись лише на показаннях потерпілого ОСОБА_34 , наданих ним в ході досудового розслідування та в ході судового розгляду під головуванням судді ОСОБА_17 , які в своїй більшості частково є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами по справі, а, навіть навпаки, спростовуються ними.

Будь-яких інших об`єктивних даних, які підтверджували б факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, сторона обвинувачення суду не надала.

Сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому суд тлумачить їх на користь обвинуваченого.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З огляду на те, що всі можливості для збирання додаткових доказів провини підсудного вичерпані, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнати невинним і судом виправданим за відсутністю в його діях складу злочину.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 - підписку про невиїзд - скасувати.

Судові витрати покласти на рахунок держави.

Речові докази: автомобіль «Форд-Сієра», 1983 року, чорного кольору, д.н. НОМЕР_1 , який поставлено на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспорту №1, - повернути його власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського
районного суду міста Одеси: ОСОБА_1

24.05.2021