ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/490/21 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/569/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
представника власника майна - адвоката ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 січня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора Новобоварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000082 від 27.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 січня 2021 року клопотання прокурора задоволено частково. Суд вирішив накласти арешт на майно відповідно до переліку зазначеному у клопотанні.

Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді в частині задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на: TM «NOKIA 7230» ітеіЗ22826; TM «ХІАОМІ REDMI NOTE 6 PRO» модель ml806Y7EG imei 494468, imei 2 НОМЕР_1 ; TM «IPhone 6S Plus», модель MKU62RU/A, серійний номер НОМЕР_2 , imei НОМЕР_3 ; TM «EGRO, imei1: НОМЕР_4 , imei2 НОМЕР_5 ; TM «XIAOMI REDMI NOTE 4X» в виключеному стані, ноутбук марки «DELL 4H4W4P2»Ta грошові кошти в «умі 1406 гривень, а також в частині накладення арешту майно, що було вилучено під час обшуку 26.01.2021 року - скасувати та постановити нову ухвалу, в цій частині, якою відмовити у задоволені клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в ухвалах слідчого судді, якими надавався дозвіл на проведення обшуку не містили в собі дозволу на відшукання будь-яких інших грошових коштів, крім як отриманих від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, при цьому клопотання прокурора на обшук не містило в собі відомостей щодо збуту підозрюваним наркотичних засобів та психотропних матеріалів та отримання від збуту грошових коштів. Крім цього, клопотання прокурора не містило в собі відомостей щодо необхідності відшукання та вилучення під час обшуку електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження та ухвалами слідчого судді не було надано дозвіл на їх відшукання та вилучення.

Зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді, в якій наведено, що стороною обвинувачення доведено, що вилучені предмети є доказами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не обґрунтована та не підтверджена жодним доказом, є такою, що постановлена на припущеннях та є незаконною.

Прокурор у кримінальному провадженні в судове засідання не з`явився був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.405, ч.2 ст.422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна який підтримав доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, дослідивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що ні вона ні власник майна не були присутніми при проголошені ухвали, що оскаржується та лише 10.03.2021 року отримали повний текст судового рішення.

Колегія суддів доводи представника власника майна про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді визнає поважними та вважає за необхідне поновити їй цей строк.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З матеріалів провадження встановлено, що Новобаварським відділом Харківської місцевої прокуратури №2 здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального провадження №0000082 від 27.01.2021 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Вказані матеріали кримінального провадження 27.01.2021 процесуальним керівником виділено з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0001769 від 09.12.2020.

26.01.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, тобто, незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Оскільки ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 січня 2021 року оскаржено лише в частині накладення арешту на майно, а саме на телефони, ноутбук та грошові кошти то колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту в тому числі на телефони, ноутбук та грошові кошти слідчий суддя виходив з того, що стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, вилучені речі необхідні для проведення судових експертиз, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді в частині задоволення клопотання про арешт майна на грошові кошти, ноутбук та мобільні телефони виходячи з наступного.

З матеріалів провадження вбачається, що ноутбук, мобільні телефони та грошові кошти були вилучені 26.01.2021 року під час обшуків які проводились за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 на підставі ухвал Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.01.2021 року.

З резолютивної частини ухвали Жовтневого районного суду м.Харкова від 21.01.2021 року вбачається, що слідчим суддею надався дозвіл слідчому на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 з метою відшукання, в тому числі і грошових коштів, отриманих в результаті збуту наркотичних засобів та психотропних речовин», а також «електронних носіїв інформації, які використовуються як знаряддя незаконної діяльності у сфері збуту наркотичних засобів та психотропних речовин» (а.с. 19-20).

За наслідками обшуку проведеного 26.01.2021 року за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено в тому числі: ;
-мобільний телефон ТМ «XIAOMI REDMI NOTE 6 PRO», модель m1806E7TG, imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_1 ;
-мобільний телефон ТМ «IPhone 6S Plus», модель MKU62RU/A, серійний номер НОМЕР_7 , імеі1 НОМЕР_3 ;
-мобільний телефон ТМ «EGRO» імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_8 в середині з сім картами з мобільними номерами НОМЕР_9 та НОМЕР_10 ;
-мобільний телефон ТМ «XIAOMI REDMI NOTE 4X» в виключеному стані, який упаковано до сейф-пакету SUD3048822;
-мобільний телефон ТМ «NOKIA 7230» imei НОМЕР_11 в середині з сім-картою «Київстар» НОМЕР_12 , який було поміщено до паперового конверту;
-грошові кошти в сумі 1406 грн.

Також, ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 21 01 2021 року надався дозвіл слідчому на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 з метою відшукання, в тому числі і' «грошових коштів, отриманих в результаті збуту наркотичних засобів та психотропних речовин», а також «електронних носіїв інформації які використовуються як знаряддя незаконної діяльності у сфері збуту наркотичних засобів та психотропних речовин» (а с 31-37)

За наслідками обшуку проведеного 26.01.2021 року за адресою АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено ноутбук марки «DELL 4H4W4P2».

Таким чином, колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на те, що ухвалами слідчого судді про надання дозволів на обшук, слідчому не надавалось дозволу на відшукування грошових коштів та телефонів та ноутбуків є помилковим та безпідставним оскільки суперечить відомостям, що є наявними у проваджені.

Крім того, колегія суддів ставиться критично до посилань представника власника майна, щодо того, що прокурором не доведено, що вилучені грошові кошти здобуті злочинним шляхом та не мають відношення до кримінального правопорушення, оскільки апелянтом не надано доказів на підтвердження походження вилучених грошових коштів.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 26.01.2021 року вручено повідомлення про підозру за ч.3 ст.307 КК України, а саме незаконне виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Санкцією статті кримінального правопорушення за ч.3 ст.307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тобто вилучені грошові кошти можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, а дійсні джерела його походження є предметом доказування, згідно ст. 91 КПК України, виходячи з обраної кваліфікації дій.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його, як речового доказу прокурор долучив до матеріалів провадження постанову від 26.01.2021 року, згідно якої майно, в тому числі і на грошові кошти, мобільні телефони та ноутбук, на яке він просив накласти арешт, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, в якій зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст.98 КПК України, (а.с. 37-42)

Постанова слідчого про визнання речовими доказами на час апеляційного перегляду не скасована.

Вказане свідчить, що на цій стадії кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна призведе до його відчуження, пошкодження, знищення, перетворення, а колегія суддів на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язана на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту грошових коштів, мобільних телефонів та ноутбуку є, вочевидь, необхідним заходом, виходячи з кваліфікації злочину обраної органом досудового розслідування, а саме стосовно розслідування незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, що в будь-якому випадку обумовлює необхідність проведення судової експертизи та встановлення походження грошових коштів, які були вилучені під час обшуку, а також з`ясування інформації, що міститься у ноутбуку та мобільних телефонах.

При цьому належить врахувати, що арешт майна має тимчасовий характер в межах строку досудового розслідування, який спрямований на ефективне забезпечення, а межі досудового розслідування у часі чітко визначені ст.219 КПК України, яка у ч.3 п.4 передбачає, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину. У подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст.ст. 132,170,173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на обґрунтованість підозри особи у вчиненні злочину.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Поновити представнику власника майна ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 січня 2021року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 січня 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, але в частині поновлення строку на апеляційне оскарження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: