Справа № 461/3560/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2021 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ґардабані в Республіка Грузія, грузина, громадянину Грузії, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.357 Кримінального Кодексу України,

встановив:

ОСОБА_3 23 жовтня 2020 року близько 11 години 30 хвилин подав звернення з додатками, а саме: заяву-анкету; нотаріально посвідчену копію посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 , яка видана 06.08.2010 ВГІРФО ГУМВС України у Луганській області, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з власною фотокарткою; нотаріально посвідчену копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №94; завірену особистим підписом копію картки платника податків; копію паспорта громадянина Грузії для виїзду за кордон) у Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області, за адресою м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, про внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру. В подальшому, під час розгляду працівниками Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області вищезазначеного звернення ОСОБА_3 , згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби у Луганській області, встановлено, що посвідка на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 06.08.2010 року є недійсною та ОСОБА_3 не був документований вищевказаною посвідкою на постійне проживання в Україні.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 30 квітня 2021 року.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , а також перекладача, останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно ч. 2 ст. 302 КПК України, та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілих від кримінального проступку немає.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, беручи до уваги його заяву складену за участю перекладача та захисника, в якій він зазначає, що не оспорює встановлених під час дізнання обставин і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження №0000142 від 03.02.2021 року, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачений в поданій заяві зазначені вище обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, а дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та його класифікацію, відповідно до вимог ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення проступку, форму вини, мотиви і мету вчинення проступку, спосіб та стадію його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, які настали, поведінку обвинуваченого після вчинення неправомірних дій.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого.

Виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість проступку, майновий стан обвинуваченого, вищенаведені обставини справи, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що така міра та вид покарання сприятимуть досягненню справедливого балансу між правами та свободами обвинуваченого, інтересами держави і суспільства, та буде достатньою для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -
ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Речовий доказ по справі:
-посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 від 06.08.2010 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1