Справа № 675/770/21
Провадження № 1-кп/675/80/2021
У Х В А Л А
"09" червня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Ізяславського районного суду Хмельницької області 13.05.2021 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000025 від 14.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 (по тексту ОСОБА_5 , обвинувачений) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.
Разом з цим, 02.06.2021 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000013 від 21.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.06.2021 року об`єднано в одне провадження кримінальне провадження №0000025 від 14.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України з кримінальним провадженням №0000013 від 21.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з присвоєнням номеру справи №675/770/21 (провадження №1-кп/675/80/2021).
Разом з цим, необхідно наголосити, що згідно ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.03.2021 року, залишеною без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду від 25.03.2021 року змінено відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000013 від 21.02.2021 року за ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено на строк по 14.06.2021 року включно.
У судовому засіданні 09.06.2021 року прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зі спливом визначеного строку його дії розглянути кримінальне провадження неможливо, однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Як вважає прокурор, на даний час відсутні підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в разі його зміни обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому прокурор ОСОБА_3 просив врахувати, що ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення об`єктивно випливає навіть із суті висунутих по черзі обвинувачень спочатку за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України, а потім за ч. 2 ст. 121 КК України, кримінальні провадження по яких були об`єдані для спільного розгляду.
Захисник, позицію якого повністю підтримав обвинувачений, вказував на відсутність вагомих підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , просив змінити запобіжний захід на більш м`який, такий як цілодобовий домашній арешт із застосування електронних засобів контролю, який з огляду на особу обвинуваченого, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку під час судового розгляду кримінального провадження.
Також захисник звертав увагу суду, що висунуте обвинувачення є необгрунтованим, як і самі ризики на які вказують прокурори. На думку як обвинуваченого, так і його захисника, більш м`який запобіжний захід цілком і повністю забезпечить належну процесуальну поведінку, так як будь-яких передумов переховуватися від суду та незаконного впливу на свідків не було та не може бути.
Вислухавши пояснення прокурорів в обгрунтування поданого клопотання та доводи обвинуваченого і його захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як визначає ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який обґрунтовано обвинувачується, в тому числі у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за кожен з яких передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також в контексті доводів учасників судового провадження, суд наголошує, що суть презумпції невинуватості не в тому, що особа є невинуватою, а в тому, що існує припущення щодо її невинуватості. Презумпція невинуватості не може бути виправдана одним лише прагненням полегшити становище обвинуваченого. До такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №210/4600/15.
На переконання суду, санкції інкримінованованих кримінальних правопорушень дають об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, зокрема частина з яких є неповнолітніми, які є ще не допитаними, з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків враховано встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Зважаючи на те, що обвинуваченому відомі особи свідків у кримінальному провадженні, які у тому числі є неповнолітніми, існування ризику впливу на свідків є доведеним.
Судом в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження також враховано особу обвинуваченого, який негативно характеризується за останнім місцем роботи, і те, що він має слабкі соціальні зв`язки, оскільки він не працевлаштований, не одружений, на утриманні дітей не має.
Заслуговує на увагу і те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 121 КК України, а відтак є об`єктивні підстави вважати, що перебуваючи на волі, зможе вчинити нове кримінальне правопорушення.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності безумовно вказують про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Необхідно наголосити і на тому, що наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених ним в судовому засіданні.
До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованим обвинуваченнням у вчиненні, зокрема, тяжких злочинів є підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.
Посилання захисника і обвинуваченого про можливість застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, суд відхиляє, оскільки характеризуючі дані на обвинуваченого та в цілому обставини, на які вони покликаються, не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором.
На думку суду обставини, на які посилається захисник та обвинувачений не є визначальними та такими, що давали б можливість обрати відносно останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Як вважає суд, прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду кримінального провадження, продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, які не могли зменшитися, що дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому строку найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.
З огляду на наведене, доводи захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд відхиляє, натомість запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів, тобто до 07.08.2021 року.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є кримінальним правопорушенням, вчиненим із застосуванням насильства, приймаючи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України та перераховані вище, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави судом не визначається.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 199, 201, 331, 369-372, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 07.08.2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1