Справа № 201/4297/21
Провадження № 1-кс/201/1338/2021
УХВАЛА
Іменем України
01 червня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0004268, внесеного до ЄРДР 03.12.2014 року, передбаченого ст. 194 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою, в обґрунтування якої вказав, що 12.11.2014 року Жовтневим РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на підставі поданої ОСОБА_3 заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження за №0004268 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 КК України. Фабула вказаного кримінального правопорушення зводиться до того, що невідомі особи у формі комунального підприємства за допомогою різаків та іншого обладнання вирізали металеві конструкції, що вбудовані у фундамент належного йому на праві приватної власності нерухомого майна, а саме кафе, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці площею 0,0197 га, кадастровий номер 69099078. Зазначив, що досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0004268 не здійснювалось взагалі, підтвердженням чого є постанова про закриття кримінального провадження №0004268, яка винесена з очевидним та неприкритим порушенням вимог КПК та КК України з боку слідчого.
Так, під час досудового розслідування по кримінальному провадженню 0004268 його було допитано у якості потерпілого і будь-яких інших слідчих дій не вчинялося, хоча він неодноразово звертався як з письмовими клопотаннями так і з усними щодо вчинення необхідних процесуальних дій. На неодноразові його звернення слідчий відповідав про те, що дане кримінальне провадження розслідується та він буде викликаний за необхідності.
02 лютого 2021 року він звернувся до Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про надання письмової інформації стосовно кримінальних проваджень №0004267,0004268 та 0004264, а саме: повідомити його про слідчого, в провадженні якого перебувають ці кримінальні провадження, надання інформації щодо проведених слідчих дій та прийняття будь-яких рішень у даних кримінальних провадженнях та надання відповідної письмової інформації разом з копіями процесуальних рішень.
26.03.2021 року нарочно він отримав відповідь т.в.о. заступника начальника - начальника СВ відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції ГУНП України в Дніпропетровській області про те, що 30.10.2020 року кримінальне провадження № 0004264, внесене до реєстру досудових розслідувань від 12.11.2014 року, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповіді про стан кримінального провадження № 0004268 за ст. 194 КК України він не отримав.
Копію оскаржуваної постанови скаржнику направлено не було та нарочним також не було надано.
Скаржник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та такою, що підлягає обов`язковому скасуванню.
Так, у своїй заяві (повідомленні) скаржник наголошував на тому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є власниками об`єкту нерухомого майна - кафе, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та розташоване на земельній ділянці площею 0,0197 га, кадастровий номер 69099078.
Згідно Технічного паспорту виготовленого КП ДМБТ1 ДОР 09.08.2012 року дане нерухоме майно кафе складалося з: літ. А-1 споруда кафе - металеві конструкції вбудовані у фундамент площею 171,9 кв.м., літ. А-1 прибудова площею 20,0 к.в., літ. А"-2 прибудови площею 13,1 кв.м., № 1 сходи, № 2 огорожа, І мостіння.
З жовтня 2012 року між ТОВ ВАЮР з одного боку, та ОСОБА_5 і ним, з іншого боку, було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстром № 2289.
Також 24 жовтня 2012 року між ТОВ ВАЮР, з одного боку, та ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , з іншого боку, було укладено Додатковий договір № 1 про внесення змін до договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 03 жовтня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за номером в реєстрі 2289.
Відповідно до п. 1.1. Основного договору, Продавець передає у власність Покупцям, а Покупці приймають у власність в рівних частках, тобто по 1/2 (одній другій) об`єкт нерухомого майна, а саме кафе розташоване: АДРЕСА_1 , розташоване на земельній ділянці площею 0,0197 га, кадастровий номер 69099078.
Основний договір та Додатковий договір № 1 були зареєстровані 24.10.2012 року в Електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав № 35980069, виданого 24.10.2012 року Комунальним підприємством Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради.

З липня 2014 року ОСОБА_3 , проїжджаючи повз належний йому та ОСОБА_5 об`єкту нерухомого майна, побачив, що металеві конструкції вбудовані у фундамент були вирізані та вкрадені невідомими особами.

Розпитавши громадян, які гуляли на вулиці, останні йому повідомили, що 01 або 02 липня 2014 року невідомі особи у формі комунального підприємства за допомогою різаків та іншого обладнання вирізали металеві конструкції, завантажили їх у транспортний засіб та виїхали у невідомому напрямку.

Окрім того, в приміщенні кафе також знаходилося певне технологічне обладнання, яке також було викрадено невідомими йому особами.
Крім того, його як особу, якій було завдано безпосередньої шкоди протиправними діями, не допущено до участі у даному провадженні з огляду навіть на те, що йому не було завчасно повідомлено про закриття провадження, у зв`язку з чим фактично обмежено права заявника брати участь у доказуванні своєї позиції.
При цьому всупереч праву на оскарження постанови (про закриття), її копія скаржнику надіслана не була та нарочним надана також не була.
Скаржник надав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, просив її задовольнити.

Слідчий ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (стара назва Соборний ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що наявні докази в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим, дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Таким чином сторона захисту, потерпілий можуть звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, в якому можуть просити слідчого або прокурора про виконання певних процесуальних дій, а останні мають розглянути таке клопотання та у межах дискреційних повноважень прийняти рішення про проведення процесуальних дій або відмову у їх проведенні.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004268 від 03.12.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 194 ч. 1 КК України .

24.06.2021 року слідчий СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий лише описав об`єктивну сторону, об`єкт та предмет злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Як вказує скаржник, всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають обвинуваченого, обов`язок доказування, яких законом покладається на слідчого.

Слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними в скарзі, зазначаючи, що усіх можливих слідчих дій у провадженні не здійснювалося.

Також жодної конкретної процесуальної дії, яка була проведена під час досудового розслідування не вказано. Жодних вказівок, які б свідчили на розслідування вказаного провадження не зазначено. Постанова про закриття кримінального провадження містить лише формальний опис складу злочину, однак без зазначення конкретної інформації, які саме слідчі дії були проведені, які були отримані результати, яким чином встановлювалася інформація щодо свідків чи очевидців, які могли б підтвердити факт скоєння кримінального проступку.

При цьому, слідчий суддя, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому чи дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені заявником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даному провадженні, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів викладених скаржником.

Отже, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, без повного, об`єктивного дослідження доказів справи та з`ясування всіх обставин справи, тому слідчий суддя прийшов до переконання, що наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0004268, внесеного до ЄРДР 03.12.2014 року, передбаченого ст. 194 ч. 1 КК України задовольнити.
Постанову слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24.06.2020 року про закриття кримінального провадження № 0004268, внесеного до ЄРДР 03.12.2014 року, передбаченого ст. 194 ч. 1 КК України - скасувати.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1