Справа №359/6256/20
Провадження №1кп/359/215/2021
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

4 березня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника (на окрему процесуальні дію) адвоката ОСОБА_5 ,

у відкритому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в виділеному в окреме судове провадження за кримінальним провадження №0000625, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2020 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, в тому числі, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого, маючого непогашену та не зняту судимість,

у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч.2 ст. 289 КК України,

розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебуває зазначене кримінальне провадження.
04.03.2021 року, до початку розгляду справи, через канцелярію суду прокурор надав письмове клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав та просив задовольнити

Обвинувачений та його захисник просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та просили застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

З урахуванням вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до скоєння інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обсяг пред`явленого обвинувачення, те, що зі слів останнього він не переховувався від явки до суди, а неявка пов`язана з тим, що він перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні у зв`язку з його побиттям, суд вважає, що прокурором все ж таки не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому суд вважає, що клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, оскільки останньому у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110, 176-197, 350 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за місцем проживання терміном на два місяці з визначенням наступних обов`язків: не залишати місяця проживання ( АДРЕСА_1 ) в період часу з 22.00 год. до 08.00 год. наступного дня з дотриманням режиму запровадженого на території України карантину; не залишати регіон проживання (м. Київ) без відповідного дозволу суду; з`являтися на виклики до суду; завчасно повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання; повідомити суд про засоби зв`язку; не вживати спиртних напоїв протягом терміну дії обов`язків, тощо.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить до 24.00 год. 03.05.2021 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 10.03.2021 року.

Суддя: ОСОБА_1