ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/631/21 Справа № 932/1110/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року, якою залишено без розгляду скаргу на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0002212,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року залишено без розгляду скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0002212 шодо не розгляду клопотання від 22.03.2021 року.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що згідно із ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Тому, неявка скаржника або її представника свідчить про фактичне не підтримання поданої скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження вищевказаної ухвали, визнавши причини пропуску строку її оскарження поважними, так як копію ухвали було отримано 05.04.2021 року, також просить скасувати ухвалу слідчого судді у зв`язку із істотними порушеннями вимог ст. ст. 94, 421 КПК України, постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею були порушені її права, оскільки про місце та час розгляду скарги вона слідчим суддею належним чином не повідомлялась, заяву про надсилання СМС повідомлень до суду не надавала, та судову повістку не отримувала.
Також зазначає, що рішення суду про залишення її скарги без розгляду не ґрунтується на засадах кримінального процесуального закону, та підлягає скасуванню.
Заявник ОСОБА_6 , будучи увідомленою належним чином про час та дату розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, що не перешкоджає розгляду її скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Клопотання ОСОБА_6 щодо поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду підлягає задоволенню, оскільки ухвала слідчого судді була постановлена без її участі. Копію цієї ухвали ОСОБА_6 отримала 05 квітня 2021 року (а.с.23), а апеляційну скаргу подала 09 квітня 2021 року, що вказує на поважні причини пропуску строку апеляційного оскарження та підстави для його поновлення.
Згідно із положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг здійснюється за обов`язковою участю особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника.
Доводи в апеляційній скарзі, що ОСОБА_6 заяву про надсилання СМС повідомлень до суду не надавала не є слушними, так як матеріалами справи не містять даних про направлення їй СМС-повідомлення про дату та час розгляду скарги.
Згідно із телефонограмою від 29.03.2021 р. заявника ОСОБА_6 повідомлено про призначення до розгляду скарги на бездіяльність слідчого СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №002212 на 14:00 год. 31 березня 2021 року (а.с. 16), що відповідає положенням ч. 1 ст. 135 КПК України про виклик особи по телефону. Зазначений засіб зв`язку вказаний в скарзі, що спростовує доводи апеляційної скарги про неналежне повідомлення заявника. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 не спростовує факту не отримання телефонограми про дату та час розгляду її скарги.
Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року (справа №9901/365/19) імперативні вимоги частини третьої статті 306 КПК, передбачають обов`язку участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.
У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК.

Відкладення розгляду скарги призведе до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, у зазначеній ситуації суддя позбавлений можливості розглянути скаргу з дотриманням передбаченого КПК порядку. Адже будь-яке з прийнятих ним рішень суперечитиме тій чи іншій нормі процесуального права.

Неоднаковою є і судова практика застосування наведених положень КПК, в тому числі не сформовано єдиних підходів із цього питання судами вищого рівня.

В узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12 січня 2017 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) висловився про доцільність залишення скарги без розгляду в разі неприбуття в судове засідання скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд. Мотивуючи таку позицію, ВССУ звернув увагу на те, що залишення скарги без розгляду не позбавляє скаржника права повторно звернутися з такою скаргою в суд (пункт 7 узагальнення).

Водночас у постанові пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 4 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» запропоновано інший спосіб дій слідчого судді за подібних обставин. Зокрема, частина четверта статті 163 КПК містить імперативну вимогу щодо розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів за участю особи, яка його подала, аналогічну приписам частини третьої статті 306 цього Кодексу про обов`язкову участь скаржника у судовому розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. На предмет застосування частини четвертої статті 163 КПК ВССУ зазначив, що неявка без поважної причини в судове засідання сторони кримінального провадження, яка подала клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, свідчить про фактичне непідтримання клопотання і має розцінюватись як підстава для відмови в його задоволенні. Застосування такого підходу було визнано правильним незалежно від того, яка зі сторін кримінального провадження (обвинувачення чи захисту) звернулась до слідчого судді з відповідним клопотанням (підпункт 8 пункту 2.5 узагальнення).

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, не спростовують висновків слідчого судді.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді по справі не встановлено.
Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами чинного кримінального процесуального закону залишив скаргу ОСОБА_6 без розгляду, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А
Поновити підозрюваній ОСОБА_6 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2021 року, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
_______________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4