ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/10942/20 (пр. № 1-кп/201/456/2021), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828, 0001686, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 19 січня 1993 року вироком Дніпровського обласного суду за ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 143 КК України (в редакції закону 1960 року) із застосуванням ст. 41 КК України (в реадкції закону 1960 року) до покарання у виді семи років позбавлення волі, звільненого 20 січня 1999 року по відбуттю строку покарання; 31 березня 2000 року вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 143 КК України (в реадкції закону 1960 року) із застосуванням ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді шести років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 24 вересня 2004 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання десять місяців; 30 серпня 2005 року вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст.190 КК України із застсоуванням ст. 71 КК України до покарання у виді одного року одного місяця позбавлення волі, звільненого 09 грудня 2005 року по відбуттю строку покарання; 02 серпня 2013 року вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України із застсоуваням ст. 70 КК України до покарання у виді п`яти років позбавлення волі, звільненого 12 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання; 26 грудня 2019 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком три роки; 30 липня 2020 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 07 березня 2020 року приблизно 14.00 годині, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, використовуючи заздалегідь підготовлену викрутку та молоток, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де пошкодив замок вхідних дверей у тамбур та проник в середину.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, побачив телевізор «JVC» LT32mu380 з серійним номером 453453453, який визначив об`єктом злочинного посягання, після чого, викрав вищевказаний телевізор та зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, а саме: таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, а саме телевізора «JVC» LT32mu380 з серійним номером 453453453, вартістю 2863 гривень 55 копійок, спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну вартість 2863 гривень 55 копійок.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 23 березня 2020 року близько 08.00 години, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, прибув за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, переліз паркан домоволодіння та проник на територію, де побачив порохотяг «LG» 1500v з серійним номером 21, який визначив об`єктом злочинного посягання, після чого викрав вказаний порохотяг та зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення а саме таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно, а саме порохотяг «LG» 1500v з серійним номером 21, вартістю 875 гривень, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на загальну вартість 875 гривень.

3. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 16 квітня 2020 року близько 04.45 години, маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме фарби, поєднаний з проникненням у інше приміщення, використовуючи заздалегідь підготовлену викрутку, прибув до КЗО «Середня загальноосвітня школа № 76» за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46Б, підійшов до вікна першого поверху яке обладнане металевою решіткою. Далі, використовуючи викрутку шляхом віджиму металопластикового вікна, проник до іншого приміщення, яке відведено для зберігання матеріальних цінностей. Після чого, обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у інше приміщення, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, вчиняючи злочин повторно, викрав банки з фарбою «ПФ-266К», фасовкою 2,8 кг., жовто-коричневого кольору, вартістю 116 гривень 76 копійок за 1 од., у кількості 8 од., та зник з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив крадіжку чужого майна, а саме фарба «ПФ-266К» у кількості 8 шт., жовто-коричневого кольору, спричинивши майнову шкоду КЗО «Середня загальноосвітня школа № 76» на загальну вартість 934 гривень 08 копійок.

4. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 19 квітня 2020 року приблизно о 22.00 годині, знаходячись за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, 40, у салоні автомобіля «Кіа Cerato», д.н.з. НОМЕР_1 , під час спілкування з раніше невідомим ОСОБА_7 , побачив у останнього в автомобілі мобільний телефон «Verico b241», imei: НОМЕР_2 , чорного кольору, вартістю 348 гривень 26 копійок, який визначив об`єктом свого злочинного посягання. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючись повторним раптово виниклим умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, із корисливих мотивів та особистої зацікавленості, скориставшись відверненням уваги потерпілого, схопив вищевказаний телефон з салону автомобіля, тим самим, відкрито заволодів мобільним телефоном потерпілого, після цього, доводячи свій злочинний умисел до кінця вибіг з автомобіля та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, утримуючи при собі вказане майно, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_7 , матеріальний збиток на загальну суму 348 гривень 26 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних злочинах визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

-у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повтороно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних злочинів і особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, при цьому, ці обставини, на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до тяжких злочинів, конкретним їх обставинам і наслідкам, характеру викрадення чужого майна, кількості епізодів злочинної діяльності і розміру завданої шкоди, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, що вказує про сталу злочинну поведінку обвинуваченого, спрямовану на заволодіння чужим майном, і його небажання стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого, а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з його реальним відбуванням або застосування ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, саме таке покарання у виді позбавлення волі буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам індивідуальності, справедливості, достатності і розумності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 30 липня 2020 року був засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміновані йому злочини у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначивши покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2020 року у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2020 року.

Речові докази спецпакет № 5225996, що містить зламану дерев`яну ручку від викрутки; два сліди папілярних узорів пальціів рук, дактилоспокічну картку ОСОБА_4 , які зберігаються у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1694 від 03 червня 2020 року, квитанція б/н) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз на загальну суму 1457,60 грн. (одна тисяча чотириста п`ятдесят сім гривень шістедсят копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду

Головуючий - суддя: ОСОБА_1