1Справа № 335/9966/20 1-кс/335/4930/2020
27 листопада 2020 року м. Запоріжжя
«16» червня 2020 року слідчим в порядку ст. 40 КПК України на адресу УБЗПТЛ ГУНП в Запорізькій області було надано доручення з метою проведення розшукових заходів, спрямованих на пошук свідків та очевидців вчинення кримінального правопорушення, а також встановлення осіб які причетні до вчинення вказаного злочину.
В ході досудового розслідування до СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області від оперативного підрозділу надійшли матеріали, які були отримані в ході виконання наданого доручення.
В якості свідка був допитаний ОСОБА_6 , який повідомив, що 11.06.2020, приїхав до м. Запоріжжя, з м. Дніпро, де перебував в особистих справах. Поряд із залізничним вокзалом побачив автомобіль марки «Шкода», номер авто НОМЕР_1 , на даху якого була розміщена «шашка» таксі. Він підійшов до вищевказаної машини та поцікавився у водія: чи може він відвести його до будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Водій відповів згодою, та вони рушили до виші вказаної адреси. Під час поїздки, водій таксі спитав, чи не хоче свідок поїхати відпочити з повією та повідомив, що це буде коштувати 600 гривень на годину з повією та 200 гривень за послуги таксиста, тобто його послуги. Таксист запропонував поїхати до сауни, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Близько 19 години 20 хвилин доїхали до сауни «Лагуна», розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та обмінялись номерами телефонів. Таксист, який представився мені як ОСОБА_5 , запропонував ОСОБА_4 , піти до сауни та винайняти кімнату, а він повернеться з повією.
Через де який час ОСОБА_5 , зателефонував з номеру: НОМЕР_2 та повідомив, що він поряд із сауною та попросив його вийти, щоб забрати повію до себе та розрахуватись за його послуги.
На вулиці, таксиста попросив розрахуватись із ним та дівчиною, а саме: віддати 600 гривень за послуги дівчини та 200 гривень за послуги таксі. ОСОБА_4 , передав усі гроші дівчині, вона їх перерахувала та віддала 200 гривень таксисту, а потім і свою частку грошей також передала йому. Потім дівчина пояснила, що таксиста звуть ОСОБА_5 та він є її сутенером, займається підшукуванням клієнтів, охороною, перевезенням дівчат до клієнтів, та у тому числі тримає у себе гроші, поки дівчина обслуговує клієнта. ОСОБА_4 разом з дівчиною пройшли до приміщення сауни, де вона надала йому послуги сексуального характеру.
В якості свідка була допитана ОСОБА_7 , яка повідомила, що перебувала на зупинці громадського транспорту «площа Фестивальна», поряд з будинком № 3 по бульвару Центральному в місті Запоріжжі. Поряд з нею зупинився автомобіль марки «Шкода» з державним номером НОМЕР_1 , в якому був чоловік близько 40-45 років, який сидів за кермом автомобіля. Чоловік спитав: «Ти вільна?». ОСОБА_7 відповіла, що так. Далі вона сіла в таксі та автомобіль поїхав у невідомому напрямку. По дорозі водій повідомив, що тепер вона буду працювати на нього і віддавати йому 50 відсотків своїх прибутків від зайняття проституцією, погрожуючи фізичною розправою.
Через декілька днів, подзвонив ОСОБА_5 з номеру мобільного телефону: НОМЕР_3 та повідомив, що є клієнт. Після чого вони поїхали до сауни, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Там чекав клієнт, який передав грошові кошти в розмірі 700 гривень: 200 послуги АДРЕСА_3 гроші за надання послуг сексуального характеру.
Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну письмову заяву.
У судове засідання представник володільця вилученого майна не з`явився.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Відповідно до ст.ст.167,168 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 КПК. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження, додані до клопотання містять достатні дані для висновку, що зазначене у клопотанні майно, яке було вилучено під час огляду , відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1