Єдиний унікальний номер № 285/1665/20
Провадження № 1-кп/0285/557/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Новограді-Волинському к/п № 285/1665/20 0000007) за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судимого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ :
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду радіомінера відділення керованого мінування інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, 12.12.2014 року близько 17 год. 30 хв. самовільно залишив місце служби підрозділ військової частини НОМЕР_1 , що дислокувався в АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання у селі Колодязне Березнівського району Рівненської області, не пов`язуючи його із виконанням службових обов`язків до 26.11.2018 року.

26.11.2018 року солдат ОСОБА_4 звернувся за медичною допомогою до травматологічного відділення Комунального некомерційного підприємства Березнівська центральна районна лікарня із діагнозом консолідуючий черезвертельний перелом лівої стегнової кістки, та до 28.11.2019 року перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні у вказаній медичній установі.

В подальшому 28.11.2019 року солдат ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та приступив до виконання службових обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України визнав повністю, дав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаявся у скоєному. Просив суворо не карати.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті обвинуваченому, роз`яснено. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.
Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у самовільному залишенні місця служби без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби), кваліфікує за ч. 3 ст. 407 КК України.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд також враховує відсутність судимостей, до кримінальної відповідальності притягується вперше, вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, збитків кримінальним правопорушенням не завдано, усвідомив протиправність свого діяння та самостійно з`явився до військової частини, зробив для себе належні висновки.
Вказані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Враховуючи вищевикладене, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити покарання на рівні нижньої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді 2 років позбавлення волі та звільнити його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід не обирався.
Арешт на майно не накладався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не судимого, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : ОСОБА_1