Справа № 489/6416/19
Кримінальне провадження №1-кп/489/496/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілі - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, непра цюючого, із середньою освітою, неодруженого, раніше судимого:

- 23.06.2009 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 25.03.2014 з заміною на виправні роботи, не відбутий строк 1 рік 9 місяців 28 днів;

- 27.08.2014 Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ст.69, ст. 70, ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, звільнився 23.06.2018 умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 10 місяців 15 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.10.2019 приблизно о 16:30 год. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік будинку 47 по вул. Кобера в м. Миколаєві, вчинив напад на ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном, при цьому спричинивши йому небезпечні для життя та здоров`я в момент спричинення тілесні ушкодження, а саме: наскрізне поранення правого передпліччя у вигляді двох ран, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних пошкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, під час якого відкрито заволодів його майном, а саме: наручним годинником вартістю 500 грн., мобільним телефоном "Номі" вартістю 3000 грн., в якому знаходилися сім-карти мобільних операторів Лайфселл № НОМЕР_1 та Водафон № НОМЕР_2 , паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , павер-банком чорного кольору по боках сірого кольору вартістю 1500 грн., які належать ОСОБА_8 чим спричинив матеріальної шкоди на суму 5000 грн.

В подальшому, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині (за первісним обвинувальним актом та зміною до нього), передбаченому ч.2 ст. 187 КК України не визнав та пояснив, що того дня він йшов з товаришем з аптеки через вул. Хоменко. Він зустрів потерпілого, який фотографував місце на вулиці. Він спитав хлопця, чи той фотографує "закладки". В цей час повз них проїжджала машина, потерпілий наніс йому один удар ножем в район передпліччя та побіг. Він побіг за потерпілим, але не наздогнав. Підібрані "закладки" які випадали від потерпілого він підібрав та викинув. Сам він наркотики не вживає. З потерпілим спілкувався менше хвилини. Покази потерпілого не підтверджує. До ями він не добіг, оскільки не наздогнав потерпілого, майно у того не викрадав.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

Потерпілий ОСОБА_9 , який на час події не досяг повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) суду пояснив, що в жовтні 2019 приблизно о 15:00-15:30 він йшов з дому, та наткнувся на чоловіка, який стояв та дивився по сторонам. Потім зустрівся з обвинуваченим, з яким був ще один чоловік. Обвинувачений до нього звернувся та попросив його знайти "закладку", тобто подумав, що він "закладчик", чому не знає. Він сказав, що не має до цього ніякого відношення. ОСОБА_10 смикнувся до нього, зробивши випад в його бік, він злякався, що той може на нього напасти, та побіг повз поліклініки у двір, а потім далі. Обвинувачений побіг за ним. Вони бігли до пров. Кобера, там приватний сектор, з правої сторони він побачив яму приблизно пів-метри глибиною, яку хотів перестрибнути, але зачепився за гілки, які були в ямі, та впав в неї. Обвинувачений стрибнув в яму, та почав бити його ногами в область голови, наніс не менше трьох ударів, після чого приснув в обличчя перцовим балончиком, кричав де "закладки". Обвинувачений вирвав у нього сумку, вдарив його ножем в руку, пробивши її наскрізь. Він лежав на спині. ОСОБА_10 дістав з сумки мобільний телефон "Номі", павер-банк, годинник, паспорт, ланцюг. Він не чинив опору, лежав та нічого не робив. Після нападу пішов додому до знайомого, оскільки не було ключів від квартири. Той надав йому першу допомогу. В той же день він звернувся в лікарню. З ним проводились слідчі дії, в той день їздив з поліцейськими на місце нападу, потім з ним проводили впізнання по фотознімкам. Слідчий експеримент з ним не проводили. Телефон йому повернули, за нього розписалась мама. Як телефон опинився у райвідділі, не знає. Ніж для впізнання йому не пред`являли. В судовому засіданні підтвердив належність йому телефону описаного та сфотографованого слідчим згідно протоколу огляду від 18.11.2019 за індивідуальними ознаками.

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що загальна вартість викраденого майна становить 5000 грн. Мобільний телефон вона купувала сину за власні кошти, але документи на нього були у сина. Сина вона на той час утримувала. Годинник та повер-банк ОСОБА_11 купляв собі сам. В той день близько 18:00 їй зателефонував син та повідомив, що йому порізали руку. Вона приїхала до лікарні приблизно через годину. У сина була перев`язана права рука. На обличчі були синці з лівої сторони, один чи два. Одразу побої вони не пішли знімати. Син сказав, що йшов до товариша, який проживає на площі Перемоги, але вона того не знає.

- показами свідка ОСОБА_12 , який суду пояснив, що по даному кримінальному провадженню він проводив досудове розслідування. У ОСОБА_10 вилучили ніж, оскільки були підстави вважати, що саме тим ножем були нанесені тілесні ушкодження потерпілому. Запитання експерту ставив ті, які вважав за потрібне. До групи слідчих був призначений через два місяці після скоєння злочину. У вступній частині ухвалі про перекваліфікацію правопорушення сталася описка, склав цей документ та підписав він особисто, тому резолютивна частина постанова правильно зазначає автора;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.10.2019, відповідно до якого ОСОБА_8 звернулась до правоохоронних органів із заявою про вжиття заходів до невстановленої особи, яка 24.10.2019 близько 16:00 по вул. Кобера в м. Миколаєві вчинила напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством відносно неповнолітнього ОСОБА_9 , після чого заволоділа належним їй майном на суму 5000 грн.;

- протоколом огляду від 24.10.2019, згідно якого в ході огляду приміщення квартири АДРЕСА_2 , було оглянуто курточку, на правому рукаві якої є пошкодження, зовні схоже від порізу ножа;

- випискою з журналу обліку прийому амбулаторних хворих від 24.10.2019, згідно якої ОСОБА_9 звернувся до відділення з діагнозом: колото-різана рана передпліччя 2/3 2,5х0,5 см проникаюча наскрізь;

- висновком експерта № 981 від 04.11.2019, згідно якого:

1. У ОСОБА_9 мають місце тілесні пошкодження у вигляді наскрізного поранення правого передпліччя у вигляді двох ран.

2. Дані тілесні пошкодження утворилися від однієї ударної дії будь-якого колюче-ріжучого предмету, по типу клинка ножа, незадовго до звернення у лікарню 24.10.2019;

3. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

4. Взаєморозташування потерпілого та нападника (нападників) під час нанесення тілесних пошкоджень могло змінюватись.

5. Утворення даних тілесних пошкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину з прискоренням та без нього виключається;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2019, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 24.10.2019 о 16:00 вчинила відносно нього розбійний напад за заволоділа майном;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2019, відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнала ОСОБА_5 як особу, яку бачила 24.10.2019 приблизно о 16:30 по вул. Кобера, 31, та у якої на руках була кров;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.11.2019, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_15 як особу, яка 24.10.2019 близько 16:00 біля будинку АДРЕСА_3 розповідала, що заволоділа майном невідомого хлопця;

- заявою ОСОБА_16 про добровільну видачу мобільного телефону НОМІ імей 1: НОМЕР_3 , імей 2: НОМЕР_4 , який вона придбала за 500 грн. 25.10.2019 у свого знайомого ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду предмета від 18.11.2019, згідно якого було оглянуто виданий мобільний телефон НОМІ;

- розпискою ОСОБА_8 про те, що вона отримала від співробітників поліції мобільний телефон імей НОМЕР_3 , імей НОМЕР_4 в корпусі чорного кольору.

Прокурор відмовився від допиту свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , сторона захисту на їх виклику не наполягала.

Свідки сторони захисту ОСОБА_17 та ОСОБА_18 були в судовому засіданні з порушенням вимоги ч. 1 ст. 346 КПК України, оскільки захисник послідовно не попереджував суд про їх наявність в залі суду при допиті потерпілої, а потім й про наявність свідка ОСОБА_18 при допиті свідка ОСОБА_17 .

Разом з тим, порушення однієї, а не усіх гарантії неупередженості та об`єктивності свідка (попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази та ухилення від дачі показів) автоматично покази цих свідків недопустимими не зробило.

Разом з тим, до пояснень свідків в частині суд ставиться критично.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що 24.10.2019 о 14:00 він йшов разом з ОСОБА_10 по вул. Хоменка додому, вони є друзями. Побачили, як хлопець щось фотографував. ОСОБА_10 спитав, чи той розкладає "закладки", хлопець відповів, що ні. Потім проїхала машина, та хлопець почав тікати. ОСОБА_10 побіг за хлопцем, а коли повернувся, то сказав що не наздогнав, та показав згорток в ізоленті. ОСОБА_10 сказав, що це "закладка", і хлопець коли тікав, намагався її позбутися, та викинув. Він вірить ОСОБА_10 . Також у ОСОБА_10 була порізана рука на лівому передпліччі, потерпілий порізав її, коли почав тікати. Він бачив, як той махнув ножем, коли ОСОБА_10 його наздоганяв. Все інше знає зі слів ОСОБА_10 .

Покази свідка ОСОБА_17 та обвинуваченого щодо заподіяння потерпілим ОСОБА_10 тілесних ушкоджень безпричинно та ножем не підтверджуються об`єктивно, а тому враховуючи їх дружні стосунки, до показів в цій частині суд ставиться критично.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що придбала у їй відомого чоловіка на ім`я ОСОБА_19 мобільний телефон за 500 грн. При цьому був і ОСОБА_5 . До поліції її не викликали, з правами не ознайомлювали. Їй зателефонували, вона віддала мобільний телефон, та розписалась в тому, що продиктували працівники поліції. Покази в суді є правдивими.

Разом з тим, покази свідка ОСОБА_17 лише підтверджують переслідування ОСОБА_5 потерпілого. Його покази та покази ОСОБА_18 про факт купівлі телефону потерпілого за обставин, де спільним чинником між подією правопорушення та купівлею телефону була лише присутність ОСОБА_5 поза розумним сумнівом з сукупністю показів потерпілих доводять причетність ОСОБА_5 до нападу на ОСОБА_9 , заволодіння належному тому майном та розпорядження набутим в ході розбійного нападу на власний розсуд.

Версія обвинуваченого ОСОБА_5 про непричетність до злочину з наведених підстав є неспроможною та судом не приймається.

Стороною обвинувачення надано також суду і інші докази, які судом в основу цього рішення покладатися не можуть, бо вони не підтверджують факту кримінального правопорушення, причетність або навпаки до нього ОСОБА_5

- протокол обшуку від 12.11.2019 з відеозаписом (не переглядався зі згодою сторін провадження);

- протоколом огляду предмету від 05.11.2019 диску з відеозображенням камер відеоспостереження, які розташовані на домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 за 24.10.2019 (якість не дозволяє ідентифікувати зображених осіб);

висновок експерта № 171/Ц від 25.11.2019;

висновок експерта № 735-і від 18.11.2019;

висновок експерта № 1920 від 25.11.2019;

Тому суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, що раніше вчинила розбій.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, на обліку в Обласній психіатричній лікарні не перебуває, перебуває на обліку в Обласному наркологічному диспансері з 2018 р. з діагнозом: РПП внаслідок вживання опіоїдів, каннабіноїдів, зі шкідливими наслідками.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

До обвинуваченого ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе шляхом ізоляції від суспільства.

Крім того, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним до призначеного судом покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2014.

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення експертиз суд не вважає за можливе покласти на обвинуваченого, оскільки ними доказів винуватості ОСОБА_5 не здобуто.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 7 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного судом покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.08.2014, остаточно призначивши покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві приватної власності, рахуючи строк відбуття покарання з 12.11.2019.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набуття вироком законної сили залишити тримання під вартою

Речові докази: розкладний ніж - знищити (квит. № 737).

Арешт, накладений 18.11.2019 ухвалою слідчого судді Ленінського райнного суду м. Миколаєва скасувати, спортивну кофту чорного кольору із білими смугами - повернути ОСОБА_5 (квит. № 739)

- мобільний телефон марки "НОМІ" в корпусі чорного кольору імей НОМЕР_3 , імей НОМЕР_4 - залишити потерпілій ОСОБА_8 ;

- сейф пакет № ЕХР0166556 з поліетиленовим пакетом з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка зберігається в камері зберігання речових доказів Інгульського ВП - знищити (квит. № 418)

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1