ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9588/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/282/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - на ухвалу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою повернуто прокурору обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №0000471 від 16 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України.

Повернення обвинувального акту суд мотивував тим, що він не відповідає вимогам КПК України, а саме, захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не отримував, що свідчить про порушення закріплених ст. 7 КПК України засад кримінального провадження як забезпечення права на захист. Так, зокрема, невручення захиснику обвинувального акту прокурором, порушує право обвинуваченого користуватися правовою допомогою захисника, що порушує таку засаду кримінального провадження як забезпечення права на захист (ч.1 ст. 20 КПК України).

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема зазначає, що ч.4 ст. 291 КПК України визначає вичерпний перелік документів, що додаються до обвинувального акту, а також містить категоричну вимогу про заборону надання суду інших документів до початку судового розгляду. При цьому, положення даної статті не містить вказівки про необхідність долучення до обвинувального акту розписки захисника про отримання його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений та захисник просять відхили її та залишити оскаржену ухвалу суду без змін, вважають її законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, обвинуваченого, який заперечив проти доводів сторони обвинувачення і наголосив на порушенні його права на захист, захисника, який просив залишити оскаржену ухвалу без змін, мотивуючи тим, що його безпідставно вказано в обвинувальному акті в якості захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає у зв`язку з наступним.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000471 від 16.02.2020 року ОСОБА_7 обвинувачується за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення обвинувального акту і доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до переконання, що судом правильно враховано вимоги ст.7,20,22 КПК України, за змістом яких забезпечення права на захист являється однією з основних засад кримінального провадження. Підозрюваний, обвинувачений, має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, в тому числі шляхом надання безоплатної правової допомоги, яку в передбачених законом випадках повинен забезпечити слідчий, прокурор, слідчий суддя та суд.

Також, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України участь захисника у кримінальному проваджені має бути забезпечена, якщо підозрюваний, обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту та встановлених в ході підготовчого судового розгляду обставин право на захист підозрюваного в цьому кримінальному провадженні при направленні обвинувального акту до суду було порушено.

Так, згідно обвинувального акту від 29 травня 2020 року, затвердженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , в цьому кримінальному провадженні захисником підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_7 є адвокат ОСОБА_8 на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги №503 від 24.04.2020р. (а.к.п.6).

Однак, зі змісту вказаного доручення слідує, що воно видане Регіональним центром з надання безоплатної правової вторинної допомоги у Тернопільській області адвокату ОСОБА_8 для надання безоплатної правової допомоги та участі в процесуальних діях в Тернопільському відділі поліції відносно затриманого ОСОБА_7 (а.к.п.26).

Згідно обвинувального акту та доданого до Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального правопорушення №0000471 від 16.02.2020 року в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 не був затриманий 24 квітня 2020 року і жодних процесуальних та слідчих дій за його участю не проводилось. Таким чином, вказане доручення не стосується цього кримінального провадження.

Отже, в обвинувальному акті безпідставно вказано про участь адвоката ОСОБА_8 в цьому кримінальному провадження в якості захисника, іншого захисника у встановленому законом порядку підозрюваному не було забезпечено.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливість призначення судового розгляду, оскільки в даному випадку орган досудового розслідування та прокурор допустили істотне порушення права підозрюваного на захист.

Крім того, як вбачається з Реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального правопорушення №0000471 від 16.02.2020 року пред`явлення підозри, допит підозрюваного, ознайомлення з усіма матеріалами провадження в порядку ст.290 КПК України та вручення копії обвинувального акту було здійснено 29 травня 2020 року з 14 год. 40 хв по 16 год. 00 хв., що позбавило сторону захисту реальної можливості процесуального захисту, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому згідно з ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту здійснює збирання доказів шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що вони суперечать як загальним засадам кримінального провадження, так і висновкам ЄСПЛ щодо впливу обмеження прав підозрюваного на захист під час досудового розслідування на розгляд під час судового провадження. Зокрема, в п. 57 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 2010 року у справі «Леонід Лазаренко проти України», Суд в обґрунтування порушення п.1 ст. 6 у поєднанні з підп.«с» п.3 ст.6 Конвенції зазначив, що «національні суди проігнорували обмеження права заявника на захист під час первісної стадії попри те, що заявник зазначав про це у касаційній скарзі до Верховного Суду України, та те, що відповідно до національного законодавства воно становило істотне порушення кримінально-процесуального закону, яке передбачало скасування вироку. Цей недолік не міг бути виправлений ані юридичною допомогою, наданою заявнику пізніше, ані змагальним характером подальшого провадження (п. 58 рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі «Салдуз проти Туреччини»; пункти 3941 рішення ЄСПЛ від 31 березня 2009 року у справі «Плонка проти Польщі»).

Таким чином, доводи прокурора про незаконність і необґрунтованість ухвали Тернопільського міськрайонного суду від 16 липня 2020 року є безпідставними, а тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року - без змін.

Головуючий

Судді