Справа № 352/1728/20
Провадження № 1-кп/352/260/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000019 від 12.07.2020 р., про обвинувачення: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого оператором АЗС «БРСМ Нафта», одруженого, утриманця двох малолітніх дітей, військовозобов`язаного, депутатом будь-якої ради не обирався, раніше не судимого, українця, громадянина України, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Кримінальний проступок скоєно за наступних обставин:

11.07.2020 приблизно о 00 год. 40 хв., ОСОБА_2 , рухаючись на автомобілі марки Volkswagen моделі Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , автодорогою Т0906 сполучення «Івано-Франківськ - Надвірна» по вул. Шевченка, 43, в с. Березівка Тисменицького району, побачив на узбіччі дороги неподалік магазину «Будівельні матеріали» садові бордюри сірого кольору, розміщені на двох палетах.

В цей час у ОСОБА_2 виник умисел на таємне викрадення вищевказаних садових бордюрів з метою їх подальшого використання для власних потреб.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 зупинився на узбіччі дороги Т0906 сполучення «Івано-Франківськ - Надвірна» по вул. Шевченка, 43, в с. Березівка Тисменицького району та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав, шляхом завантаження у кузов вищевказаного автомобіля, 60 штук садових бордюрів сірого кольору розмірами 1000х80х200 мм кожен на загальну суму 3902,40 грн., які належать ТОВ «ДРІАДА РІАЛ ІСТЕЙТ».

Після цього ОСОБА_2 , отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, перевіз в автомобілі марки Volkswagen моделі Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 , садові бордюри сірого кольору у кількості 60 шт. до місця проживання у АДРЕСА_1 , де використав їх для власних потреб.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 , заподіяно майнову шкоду ТОВ «ДРІАДА РІАЛ ІСТЕЙТ» на загальну суму 3902,40 грн.

Суд зазначає, що до обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена у присутності захисника, щодо добровільності беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, а також письмова заява представника потерпілого ОСОБА_3 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно ч.2 ст.302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі Суд) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З врахуванням вищенаведеного, призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом`якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, заподіяні збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному порядку.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання підсудному, суд враховує і те, що ОСОБА_2 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, працюючи займається суспільно-корисною працею, одружений, являється утриманцем двох малолітніх дітей, соціальні зв`язки міцні, на обліку наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває.

З врахуванням всіх вищеперелічених обставин, суд приходить до переконання, що до підсудного ОСОБА_2 слід застосувати покарання у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження скоєння нових злочинів.

На переконання суду, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_2 відповідає також принципу співрозмірності конкретного неправомірного діяння, вчиненого ним, з покаранням призначеним останньому.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Питання про речові докази по даному кримінальному провадженні, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.368, 370, 382 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить - 850 грн.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_2 не обирався.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме : двадцять штук садових бордюрів сірого кольору розмірами 1000х80х200 мм. повернути за приналежністю власнику ТОВК «Дріада Ріал Істейт»; автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter, д.н.з. НОМЕР_1 повернути за приналежністю власнику чи особам, уповноваженим власником на розпорядження даним транспортним засобом.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбаченихст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тисменицький районний суд. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1