Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1840/20
У Х В А Л А
07.12.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , перекладач ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові угоду про визнання винуватості укладену у кримінальному провадженні Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000328 від 09 травня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До Виноградівського районного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Станом на 07.12.2020 судовий розгляд кримінального провадження по суті за вказаним обвинувальним актом ще не призначався.

Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального Кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, де кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Оскільки з 01.07.2020 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України перестало бути злочином та відноситься до категорії кримінальних проступків (виходячи з санкції ч. 1 ст. 309 КК України), судом поставлено на обговорення питання про можливість повернення обвинувального акту прокурору.

Підпунктом 5 пункту 4 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» передбачено, що обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України та на підставі ч. 7 ст. 474 КПК України відмовляє у затвердженні угоди.

Підставами для відмови у затвердженні угоди є згідно ч. 7 ст. 474 КПК України наступні, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобовязань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

При перевірці угоди на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та кримінального закону встановлено наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обовязки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Проте, укладена сторонами угода про визнання винуватості не відповідає наведеним вище вимогам закону. Так, в угоді, яку було укладено під час досудового розслідування, відсутній виклад формулювання підозри. Відповідно до наведених вимог закону формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, є самостійною складовою угоди про визнання винуватості.

Як вказувалося вище в угоді про визнання винуватості, яка поступила на розгляд суду, викладено загальні положення (пункт 3) та така містить беззастережне визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, положення в угоді в частині беззастережного визнання винуватості, то крім наведеного вище пункту 3 угоди, запис про те, що підозрюваний беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч. 1 ст. 309 КК України угода не містить.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Однак, за викладених вище обставин, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості не може бути затверджена судом з ухваленням обвинувального вироку суду.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 314 КПК України, підпунктом 5 пункту 4 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд,

У Х В А Л И В:
У затвердженні угоди про визнання винуватості відмовити.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1