Провадження №: 1-кп/331/279/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000041 від 10 січня 2021 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, цигана, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштованого, який не має місця реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-21.09.2005 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69, 70 КК України. Звільнився 03.12.2013 р. по відбуттю покарання;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя 01.02.2021 року надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 та обвинуваченим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ..

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263КК України.

10.01.2021 р. ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу, у невстановленому місці, в ході невстановлених досудовому слідстві обставин, придбав кастет, який згідно висновку експерта є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом по типу комбінованої холодної зброї колюче-ріжучої та ударно-дробильної дії ножа-кастета, який в подальшому зберігав при собі в кишені куртки.
Так, 10.01.2021 р., приблизно о 18 годині 43 хвилини, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння кастету без передбаченого дозволу, проходив біля будинку № 96 по проспекту Соборному в м. Запоріжжя, де був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, якими в ході спілкування з ОСОБА_4 , стало відомо, що останній при собі має кастет, після чого згідно ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» було здійснено поверхневу перевірку, в ході якої було виявлено в кишені куртки ОСОБА_4 металевий предмет зовні схожий на кастет, який згідно висновку експерта є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом по типу комбінованої холодної зброї колюче-ріжучої та ударно-дробильної дії ножа-кастета. Зазначений кастет в ході огляду місця події був вилучений слідчо-оперативною групою Олександрівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.
Вказаний кастет ОСОБА_4 носив при собі у кишені своєї куртки без передбаченого законом дозволу.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 26 січня 2021 року між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 юристом 1 класу ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000041 від 10.01.2021 р. в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, згідно якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті від 26 січня 2021 року і під час підписання угоди про визнання винуватості підтверджує факт беззаперечного визнання вини.
З урахуванням визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також того факту, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою, однак щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв у проведенні кримінального провадження щодо нього, сторони угоди погоджуються на призначенні ОСОБА_4 покарання: за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на один рік..
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.
Прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Також обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, узгоджене сторонами. Підтвердив добровільність укладання угоди його підзахисним.
На виконання вимог ст. 474 КПК України, судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
Таким чином, суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора і захисника, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України дійшов до такого.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.
Також,судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, зокрема, про характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом; права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
Зі змісту угоди з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості від 26.01.2021 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити. Зокрема, у вказаній угоді зазначені: її сторони; формулювання обвинувачення та її правова кваліфікація із зазначенням частини статті Кримінального Кодексу України; істотні для даного кримінального провадження обставини; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення; наслідки укладення та затвердження угоди; наслідки невиконання угоди. Угода містить зазначення дати укладення та скріплена підписами сторін.
Крім того,судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства,примусу,погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді,обвинувачений ОСОБА_4 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України, як носіння кастетів без передбаченого законом дозволу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований і обставину, що пом`якшує його покарання, а саме: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 1307 грн. 06 коп., за залучення експертів при проведенні судової експертизи зброї від 13.01.2021 року №СЕ-19/108-21/408-БЛ.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.100, 124, 370,373,374,468,469,472 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Угоду від 26 січня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000041 від 10.01.2021 року про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 юристом 1 класу ОСОБА_3 - затвердити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку на 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судової експертизи зброї від 13.01.2021 року №СЕ-19/108-21/408-БЛ у розмірі 1307 грн. 06 коп. (одна тисяча триста сім гривень).
Речові докази:

- кастет, виготовлений по типу комбінованої холодної зброї (ножа-кастета) та первинне упакування, запаковане в спеціальний полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС України з індивідуальним номером 5270513, передані на відповідальне зберігання до камери схову інспектору сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи відділу превенції Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області знищити.

Запобіжні заходи по даному кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 не обиралися.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1