Справа № 296/7530/20
УХВАЛА

Іменем України

16 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира у справі №296/7530/20 по розгляду заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Корольовського районного суду від 01.11.2016р.,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 надійшла заява ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Корольовського районного суду від 01.11.2016р. про тимчасовий доступ до речей і документів у справі №296/9185/16-к.
Слідчим суддею засідання по розгляду даної заяви призначено на 15.10.2020р.
В засіданні суду 15.10.2020р. ОСОБА_3 заявив клопотання про відвід слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_4 від розгляду поданої ним заяви про роз`яснення судового рішення, оскільки 28.08.2020 головою суду ОСОБА_4 було прийнято рішення, яким відмовлено у роз`ясненні ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів у справі №296/9185/16-к.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розгляд заяви про відвід судді передано слідчому судді ОСОБА_1 .
Дослідивши надані до суду матеріали заяви про відвід суд приходить до наступного.
Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, визначені ст. 75 КПК України, згідно з якою слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".
Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається у демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб.
Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст. 6 (справи "Цанд проти Австрії", заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.1978 року та "Россі проти Франції", заява № 11879/85, рішення комісії від 06.12.1989 року).
Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".
Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад кримінального судочинства.
Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, практику Європейського Суду з прав людини, зважаючи на те, що головою суду, а в даній справі слідчим суддею ОСОБА_4 , в серпні 2020 вже була висловлена правова позиція з приводу відсутності порядку роз`яснення ухвал слідчих суддів, які постановляються під час досудового розслідування, з метою виключення будь-яких сумнівів сторони щодо неупередженого розгляду справи, заява ОСОБА_3 щодо відводу слідчого судді ОСОБА_4 , є такою, що підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 75, 76, 81, 370-372, 376, 392 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира у справі №296/7530/20 - задовольнити.
Відвести слідчого суддю Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_4 від участі у розгляді справи №296/7530/20 по розгляду заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира у справі №296/9185/16-к, 1-кс/296/3876/16.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1