Справа № 357/4881/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, розлучений, офіційно не працюючого, раніше судимого: 1) 20.07.2010 р. Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 24.11.2012 року з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 29 днів; 2) 21.07.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 186 ч. 2, 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 22.08.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання у 2018 р., зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
доведеним, що 20 березня 2019 р. близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , діючи, повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, пересвідчившись що за його діями ніхто не спостерігає із кімнати вказаної квартири викрав планшет марки «LG- U400» вартістю 1800 грн. та гаманець із грошовими коштами в сумі 700 грн., що належать потерпілому.

В подальшому, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені вказаного злочину розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно раніше неодноразово судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі. 20 березня 2019 близько 15 години 30 хвилин він перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна. Пересвідчившись що за його діями ніхто не спостерігає із кімнати вказаної квартири викрав планшет марки «LG- U400» вартістю 1800 грн. та гаманець із грошовими коштами в сумі 700 грн., що належать потерпілому. Після цього з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, марку, вартість викраденого планшета, гаманця із грошовими коштами визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст.185 ч.2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить призначити покарання строком відбутого ним у зв`язку із перебуванням під вартою в якості запобіжного заходу.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і добровільної згоди обвинуваченого, потерпілого, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 185 ч.2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний нетяжкий злочин.

ОСОБА_5 раніше судимий: 1) 20.07.2010 р. Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 190 ч. 2, 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 24.11.2012 року з невідбутим строком 1 рік 2 міс. 29 днів; 2) 21.07.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 186 ч. 2, 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 22.08.2014 р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання у 2018 р.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: визнання винуватості, відшкодування завданої шкоди. При цьому суд зазначає, що не має законних підстав для визнаня обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого: наявність на його утриманні малолітньої дитини, оскільки суду належні документи на підтвердження цього не надані.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо.

ОСОБА_5 не перебуває на обліку лікаря нарколога, психіатра.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, після відбуття покарання через нетривалий проміжок часу знову вчинив умисний злочин, що свідчить про його злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання стати на шлях виправлення, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, його відношення до вчиненого, думку потерпілого щодо покарання, досудову доповідь про існування високого ризику вчинення обвинуваченим повторного злочину, середнього ризику небезпеки для суспільства, приходить до висновку що ОСОБА_5 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто необхідним і достатнім для можливого виправлення ОСОБА_5 буде призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції, передбаченої ч. 2 ст. 185 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

При цьому суд визнає, що призначення ОСОБА_5 менш суворого покарання, передбаченного санкцією ч.2 ст. 185 КК України, застосування положень ст.ст. 69,75 КК України буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи те, що він раніше судимий, відбував покарання у місцях позбавлення волі, після звільнення знову вчинив умисний злочин, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, а ті що є не є стримуючим фактором його поведінки.

Призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання буде явно несправедливим через суворість, враховуючи його відношення до вчиненого, обставини, які пом`якшують покарання, думку потерпілого.

Цивільний позов, процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ: шкіряний гаманець, переданий за розпискою від 22.03.2019 р. потерпілому ОСОБА_4 , слід вважати повернутим власнику.

В ході судового розгляду кримінального провадження ухвалою суду від 09 липня 2020 р. стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 до обрання стосовно нього зазначеного запобіжного заходу переховувався від суду, був оголошений судом у розшук.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строку тримання його під вартою з 09 липня 2020 р. до часу набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 залишити попередній у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 25 січня 2021 р.

Речовий доказ: шкіряний гаманець, переданий за розпискою від 22.03.2019 р. потерпілому ОСОБА_4 - вважати повернутим власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області