Справа № 199/4874/20
УХВАЛА
іменем України

2020 року грудня місяця 09 дня м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000784 від 21.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
08.12.2020 до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: грошові коти у сумі 19378, 00 грн., які перебувають на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який обслуговується банківською карткою № НОМЕР_2 та відкрита на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК».
Так, під час досудового розслідування допитано в якості представника потерпілого ОСОБА_5 та свідки - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які свідчать про те, що 18.05.2020, близько 12:40 години, на телефон відділення № НОМЕР_3 , з телефона за номером НОМЕР_4 зателефонувала невідома особа (чоловік), який назвався представником відділу технічної підтримки головного відділення АТ «АБ «РАДАБАНК» ОСОБА_8 та запитав про якість роботи програмного забезпечення робочого місця касира. Оскільки програмне забезпечення робочого місця касира інколи сповільнювало швидкість роботи, начальник відділення ОСОБА_6 , не запідозривши обману, підтвердила зазначеній особі наявність недоліків в роботі програмного забезпечення, після чого невідома особа повідомила про необхідність встановлення причин таких збоїв та попрохав з`єднати його з касиром. Начальник відділення ОСОБА_6 спробувала переключити розмову на телефон касира, однак декілька спроб переадресації з`єднання з якихось причин були невдалими, після чого невідомий чоловік попросив надати йому для зв`язку номер мобільного телефону касира. Таким чином, зімітувавши переривання зв`язку, невстановлена особа, що телефонувала, отримав підставу для зв`язку з касиром відділення за мобільним телефоном, уникаючи в подальшому тривалого спілкування по телефону відділення та привернення уваги до тривалої розмови внаслідок неможливості користування телефоном відділення іншими співробітниками та клієнтами Банку. У відповідь на прохання особи, що телефонувала, ОСОБА_6 надала йому номер мобільного телефону касира ОСОБА_9 НОМЕР_5 , після чого продовжила виконувати інші робочі обов`язки, а подальшим спілкуванням касира та особи, що телефонувала, до певного часу не цікавилася.
18 травня 2020 року близько 12:42 години на мобільний телефон касира відділення № 10 ОСОБА_9 НОМЕР_5 з телефона за номером НОМЕР_4 зателефонувала невідома особа (чоловік), який назвався представником відділу технічної підтримки головного відділення АТ «АБ «РАДАБАНК» ОСОБА_8 та запитав про якість роботи програмного забезпечення робочого місця касира. Оскільки програмне забезпечення робочого місця касира інколи сповільнювало швидкість роботи, касир ОСОБА_9 , не запідозривши обману, підтвердила зазначеній особі, що комплекс «Єдине вікно» працює повільно, на що особа, що телефонувала запропонував перезавантажити комп`ютер та, після перезавантаження, для продовження роботи в комплексі, набрати на клавіатурі певну комбінацію клавіш. Оскільки комбінація клавіш, яку той, хто телефонував, запропонував набрати для роботи у програмному комплексі, відповідала одній з комбінацій, які дійсно використовувались для здійснення операцій у програмному комплексі касира, касир ОСОБА_9 , будучі введеною в оману обізнаністю особи, що телефонувала, про специфіку роботи програмного комплексу касира АТ «АБ «РАДАБАНК» «Єдине вікно», продовжила виконувати подальші вказівки невідомої особи. Так, невстановлена особа, що телефонувала, запитав касира про операції, які можливо виконати у програмному комплексі касира «Єдине вікно» та повідомив про необхідність проведення тестування роботи комплексу шляхом здійснення певних операцій за допомогою програмних засобів комплексу, зокрема, здійснення операцій з поповнення карткових рахунків карток різних банків, з друкуванням сформованих квитанцій та маркуванням кожної квитанції послідовно написом «тест № (..порядковий номер..)». Також невстановлена особа, що телефонувала, запевнив, що створені у програмному комплексі касира «Єдине вікно» платежі фактично виконані не будуть, після проведення тестування він їх видалить.
В подальшому, 18 травня 2020 року в період часу 12:55:39 по 14:11:40 годину, знаходячись на своєму робочому місці у відділенні АТ «АБ «РАДАБАНК» № 10, що розташоване у будинку 87 по пр. Слобожанському у м.Дніпро, касир ОСОБА_9 , будучи введеною в оману обізнаністю особи, що телефонувала, про специфіку роботи програмного комплексу касира «Єдине вікно», виконуючи вказівки невстановленої особи, що телефонувала, із зазначенням наданих особою, що телефонувала, вигаданих даних щодо ОСОБА_10 , серії та номеру паспорта, адреси проживання платників, за допомогою програмного комплексу касира «Єдине вікно» виконала наступні операції з поповнення карткових рахунків, за якими кошти було фактично перераховано:
- картка № НОМЕР_6 , квитанція № 26267, на суму 14 456,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_6 , квитанція № 53126, на суму 14 750,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_6 , квитанція № 53201, на суму 14 650,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_6 , квитанція № 53556, на суму 4 890,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_7 , квитанція № 53366, на суму 14 570,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_7 , квитанція № 53429, на суму 14 754,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_7 , квитанція № 53520, на суму 4 898,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_8 , квитанція № 27503, на суму 14 359,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ «Альфа-Банк»);
- картка № НОМЕР_2 , квитанція № 53316, на суму 14 732,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ «Універсал Банк», «Монобанк»);
- картка № НОМЕР_2 , квитанція № 53460, на суму 4 646,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ «Універсал Банк», «Монобанк»), а всього на загальну суму 116 705,00 грн.
Крім того, в цей же період часу, касир ОСОБА_9 , будучи введеною в оману обізнаністю особи, що телефонувала, про специфіку роботи програмного комплексу касира «Єдине вікно», виконуючи вказівки невстановленої особи, що телефонувала, із зазначенням наданих особою, що телефонувала, вигаданих даних щодо ОСОБА_10 , серії та номеру паспорта, адреси проживання платників, за допомогою програмного комплексу касира «Єдине вікно» виконала наступні операції з поповнення карткових рахунків, за якими кошти повернулися до АТ «АБ «РАДАБАНК» у зв`язку з блокуванням операцій іншими банками (ПрАТ «БАНК ФАМІЛЬНИЙ»):
- картка № НОМЕР_6 , квитанція № 27576, на суму 14 340,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_6 , квитанція № 35313, на суму 14 720,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- картка № НОМЕР_6 , квитанція № 38950, на суму 14 780,00грн. (орієнтовно картка емітована АТ КБ «Приватбанк»);
- рахунок № НОМЕР_9 , квитанція № 27689, на суму 14 789,00грн. (орієнтовно рахунок у АТ «Альфа-Банк»);
- рахунок № НОМЕР_9 , квитанція № 46112, на суму 14 650,00грн. (орієнтовно рахунок у АТ «Альфа-Банк»), а всього на загальну суму 73 279,00 грн.
Під час виконання вищезазначених операцій, особа, що телефонувала, не переривала зв`язок та не дозволяла касиру відволікатися від проведення «тестування». Водночас, в цей же день, 18 травня 2020 року приблизно о 14:18 годині, після повернення з іншого банку декількох виконаних касиром ОСОБА_9 платежів, співробітник бухгалтерії зателефонував до відділення № 10 з метою встановлення причини повернення платежів та повідомив касира відділення про фактичне перерахування коштів по десяти операціях та повернення по п`яти операціях.
Також начальником відділення було встановлено, що в головному відділенні АТ «АБ «РАДАБАНК» особа на ім`я ОСОБА_8 не працює. Після чого, невстановлена особа, що телефонувала, почала погрожувати притягненням працівників відділення до відповідальності за нібито перешкоджання виконанню його службових обов`язків та перервав зв`язок.
Таким чином, невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа коштами АТ «АБ «РАДАБАНК» на загальну суму 116 705,00грн. та намагалася заволодіти коштами АТ «АБ «РАДАБАНК» на загальну суму 73 279,00грн.
Відповідно до інформації, яку отримано у результаті тимчасового доступу встановлено, що 18.05.2020 на банківський рахунок № НОМЕР_2 було здійснено зарахування грошових коштів двома платежами: 1) 14732,00 грн. та 2) 4646,00 грн., які були нараховані касиром АТ «АБ «РАДАБАНК» під час спілкування з невідомою особою, яка вводячи в оману замість технічних кодів повідомляв касиру вищевказану банківську карту та суми платежів.
Крім того, слідчий в клопотанні зазначає, що зазначені грошові кошти, які знаходяться на банківській картці, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому метою арешту майна є збереження грошових коштів, як речового доказу, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
В судове засідання старший слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 надав заяву щодо розгляду клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити.
Вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність арешту майна, вважаю необхідним задовольнити подане клопотання, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 20.05.2020 до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло звернення Голови Правління АТ «АБ «РАДАБАНК» ОСОБА_11 , який просить прийняти заходи до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом 18.05.2020 з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами АТ «АБ «РАДАБАНК» в сумі 116705,00 грн. (ЖЄО № 16283).
За даним фактом СВ Амур-Нижньодніпровського ВП внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000784 від 21.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
26.06.2020 винесено постанову про зміну правової кваліфікації з ч.1 ст.190 КК України на ч.3 ст.190 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
За ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи клопотання суд враховує, предмети, матеріальні об`єкти, які, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, з урахуванням вимог ст. 98 КПК України є речовими доказами, оскільки містять відомості про вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Правовою підставою для арешту зазначеного майна є п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів.
Арешт зазначеного майна є розумним та співмірним з завданням кримінального провадження і вищенаведені конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає над приватними інтересами особи, яка є власником зазначеного майна.
Арешт майна не тягне за собою непоправного обмеження охоронюваних законом прав та законних інтересів власника зазначеного майна.
Суд вважає обґрунтованими доводи слідчого про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Зокрема, арешт грошових коштів, які знаходяться на банківській картці, є необхідним та достатнім для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
На підставі викладеного, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000784 від 21.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на грошові кошти у сумі 19 378 (дев`ятнадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 00 коп., які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , що обслуговується банківською карткою № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, МФО 322001), який розташований за адресою: м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19.
Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

09.12.2020