Дата документу 07.10.2020 Справа № 317/1483/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1361/20
Єдиний унікальний № 317/1483/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 304 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000527 відносно

ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України та
ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі прокурор, вважає ухвалу суду незаконною, зауважує, що ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у обвинувальному акті, серед яких наразі відсутні відомості щодо законного представника неповнолітнього обвинуваченого. Між тим, в ухвалі, без посилання на будь-які норми КПК України, суд зазначив що обвинувальний акт не містить відомостей щодо законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 . Водночас, жодна стаття КПК України не передбачає необхідності зазначення у обвинувальному акті вищевказаних відомостей щодо законного представника. Крім того, перекручуючи з`ясовані під час підготовчого засідання обставини та всупереч матеріалам даного кримінального провадження, судом зазначено, що, начебто, законному представнику обвинуваченого ОСОБА_11 не вручено копію обвинувального акту, не надано під розписку копію цього акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування.

Між тим, виконуючи вимоги ст. 293 КПК України при вирішенні питання про передання даного обвинувального акту до суду законному представнику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - його мати ОСОБА_12 було надано під розписку копію обвинувального акту та копію реєстру до нього, про що у матеріалах кримінального провадження є відповідна розписка законного представника.

Водночас, відомості щодо визнання ОСОБА_12 законним представником неповнолітнього обвинуваченого, як того вимагає КПК України, зазначені у п.8 розділу II реєстру матеріалів досудового розслідування до обвинувального акту.

Більш того, в ході підготовчого засідання законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 на питання суду з приводу отримання зазначених документів пояснила, що отримувала при закінченні досудового розслідування копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, судом зазначено, що у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 відсутні обставини за ст. 66 КК України - що також не відповідає дійсності, оскільки такі обставини зазначені. Також, суд вказує на те, що обвинувальний акт затверджено ним як посадовою особою, що взагалі викликає подив, оскільки відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити саме такі відомості щодо прокурора, а саме, займану ним посаду. Таким чином, викладені судом у оскаржуваній ухвалі обставини є суто надуманими та такими, що не відповідають вимогам кримінального процесуального закону та істотно порушують його, а також суперечать обставинам, з`ясованим під час підготовчого засідання.

Просить ухвалу суду за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, якою обвинувальний акт у даному провадженні повернуто прокурору, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; захисників, які просили судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

01.06.2020 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло кримінальне провадження за № 0000527 від 10 травня 2020, відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 01 липня 2020 року обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 10 травня 2020, відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2.
Судом першої інстанції встановлено, що всупереч вимогам КПК обвинувальний акт не містить відомості щодо законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , якому на час скоєння правопорушення, на час розгляду провадження в суді ще не виповнилося 18 років, а тому участь законного представника є обов`язковою.
Законному представнику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 не було вручено копію обвинувального акту, розписки про отримання акту та реєстру відсутні.
В реєстрі матеріалів взагалі зазначені різні особи, що є представниками неповнолітнього ОСОБА_7 , з яких підстав визначено ОСОБА_13 як законного представника не відомо. За поясненнями ОСОБА_12 . ОСОБА_13 є її рідною сестрою, але чому делеговано їй повноваження законного представника пояснити не змогла.
Також суд зазначає, що в самому обвинувальному акті відсутні пом`якшуючі покарання ОСОБА_7 обставини відповідно до ст.66 КК України.
Обвинувальний акт затверджено в.о. начальника Запорізького відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_14 , але суд звертає увагу на те, що затверджено обвинувальний акт посадовою особою, де зазначено адміністративний статус, а не прокурором.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Відповідно до ч. 2 цієї статті обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно ч. 3 ст. 291 КПК України обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Відповідно до ч. 4 цієї статті до обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, свідчить про те, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Доводи суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не містить відомості щодо законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , є необґрунтованими, оскільки згідно вимог ст. ст. 109, 291 КПК України, ані реєстр матеріалів досудового розслідування, ані обвинувальний акт, не містять вимог про те, що в них повинні бути відомості щодо законного представника неповнолітнього. Більш того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування такі відомості є (а.с. 11-13), що стосується доводів суду першої інстанції про сумніви щодо наявності повноважень у цих осіб, то вони також є безпідставними, оскільки виходять за межі розгляду питання про повернення обвинувального акту прокурору.
Не заслуговують уваги доводи суду і про те, що законному представнику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 не була вручена копія обвинувального акту, а розписки про отримання акту та реєстру відсутні, оскільки відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається тільки розписка підозрюваного про отримання ним копії обвинувального акту, а згідно вимог п. 5 цієї частини, надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
Необґрунтованими є доводи суду і про те, що в обвинувальному акті відсутні пом`якшуючі покарання ОСОБА_7 обставини відповідно до ст. 66 КК України, оскільки в обвинувальному акті такі відомості є (а.с. 4), більш того, згідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди, зокрема можуть визнати такими, що пом`якшують покарання, обставини, які не зазначені в обвинувальному висновку.

Інші обставини, на які послався суд першої інстанції, як підставу для повернення обвинувального акту, зокрема про те, що обвинувальний акт затверджено посадовою особою, де зазначено адміністративний статус, а не прокурором, є також необґрунтованими, оскільки не порушують вимог до обвинувального акту, передбаченого ст. 291 КПК України.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню, з направленням матеріалів кримінального провадження до того ж суду на новий розгляд зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити, а ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 01 липня 2020 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000527 від 10 травня 2020, відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 2, скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до того ж районного суду на новий розгляд зі стадії підготовчого судового провадження.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: