печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 жовтня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за скаргою ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб У Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до суду з скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві. В обґрунтування вимог скарги заявник зазначила, що вона подала клопотання від 02.09.2020 до ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві про визнання потерпілим та надання пам`ятки права та обов`язки потерпілого. На даний час заява не розглянута, відповіді заявник не отримав, на підставі наведеного, ОСОБА_3 просила зобов`язати посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві визнати потерпілими у кримінальному провадженні №0001489.

В судове засідання особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, подала заяву про розгляд скарги у її відсутність та зазначив, що скаргу підтримує в повному обсязі.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 звернулась до ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві з клопотання від 02.09.2020 про визнання потерпілими та надання пам`ятки права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні № 0001489. Відповідь заявник не отримав.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За змістом цієї норми, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явився, доводів заявника щодо підстав для задоволення скарги належним чином не спростував, власну правову позицію не виклав.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 55, 93, 94, 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати компетентних посадових осіб ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02.09.2020 в рамках кримінального провадження № 0001489, відповідно до ст. 55 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1