Справа № 352/1299/16-к
Провадження № 11-кп/4808/305/20
Категорія ст. 364 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000098 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Богородчанського районного суду Івано Франківської області від 25 травня 2020 року, про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вважає ухвалу Богородчанського районного суду від 25.05.2020 року незаконною та необгрунтованою, оскільки судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що нею у клопотанні було вказано про недопустимість зазначення в ухвалі про закриття кримінального провадження у відповідності до п. 1 ч.2 ст. 184 КПК України будь -яких положень, які могли би трактуватися як встановлення фактів вчинення кримінальних правопорушень чи винуватості ОСОБА_8 у обвинуваченнях пред`явлених йому в рамках кримінального провадження № 0000098.

Просить змінити ухвалу Богородчанського районного суду від 25.05.2020 року, шляхом викладення мотивувальної частини у новій редакції.

Ухвалою Богородчанського районного суду від 25 травня 2020 року кримінальне провадження № 0000098 щодо ОСОБА_8 про його обвинувачення за ст. 364 ч.2 КК України ( в редакції від 15 квітня 2008 року), ст. 366 ч.2 КК України ( в редакції від 05 квітня 2001 року) - закрито, та звільнено його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, які застосовані у даному кримінальному провадженні відповідно до ухвали слідчого судді Тисменицького районного суду Івано Франківської області від 24.12.2013 року.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою влади і службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, а також у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, та складанні і видачі завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України (в редакції від 15.04.2008) та ч. 2 ст. 366 КК України (в редакції від 05.04.2001).

За версією обвинувачення кримінальні правопорушення скоєно за таких обставин: ОСОБА_8 , перебуваючи з 10.07.1994 року по 16 листопада 2010 року на посаді голови Угринівської сільської ради Тисменицького району, будучи службовою особою, уповноваженою на здійснення функцій представника влади та місцевого самоврядування, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування 4 категорії 7 рангу, яка в своїй діяльності повинна керуватись Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими нормативно-правовими актами, використовуючи владу та службове становище всупереч інтересам служби, в інтересах третіх осіб, вчинив зловживання владою і службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки інтересам територіальної громади с. Угринів Тисменицького району, а саме завдало шкоди в розмірі 528400 грн., при наступних обставинах.

22 березня 1996 рішенням виконкому Угринівської сільської ради затверджено статут гаражно-будівельного кооперативу «Довга нива», який організовано з числа осіб, які самовільно встановили металічні гаражі біля ГБК №16 вздовж залізно-дорожньої колії (крім 18 гаражів по порядку зі сторони ГБК №16, встановлення яких було погоджено).

02.10.2003 рішеннями VІ сесії ІV скликання Угринівської сільської ради виділено та надано ОСОБА_10 у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,06 га на масиві «Довга нива», а також виділено та надано ОСОБА_11 у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва і обслуговування житлового будинку на масиві «Довга нива» с. Угринів Тисменицького району.

На підставі рішень VІ сесії ІV скликання Угринівської сільської ради від 02.10.2003 громадяни ОСОБА_10 і ОСОБА_12 01.12.2003 замовили в ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічні документації по виготовленню документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки.

ОСОБА_8 , будучи службовою особою, уповноваженою на здійснення функцій представника влади, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, зловживаючи владою і службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , використовуючи службове становище, в порушення вимог ст.ст. 12, 116, 118 Земельного кодексу України, статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на підставі рішень VI сесії IV скликання Угринівської сільської ради від 02.10.2003 про виділення та надання ОСОБА_10 земельних ділянок площею 0,25 га та 0,06 га та ОСОБА_11 площею 0,20 га на масиві «Довга нива», достовірно знаючи, що на вказаних земельних ділянках з 1996 року розміщені споруди - гаражі членів гаражно-будівельного кооперативу «Довга нива», в період грудня 2003 - січня 2004 року, погодив, скріпивши підписом та печаткою Угринівської сільської ради, технічні документації ОСОБА_10 та ОСОБА_13 по виготовленню документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки площами 0,25 га, 0,06 га та 0,20 га на масиві «Довга нива», сприяючи таким чином незаконній передачі земельних ділянок.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , зловживаючи владою та службовим становищем, діючи умисно, в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , використовуючи службове становище всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. 118 Земельного кодексу України, не подав на розгляд депутатів на засіданні сесії сільської ради технічну документацію ОСОБА_10 та ОСОБА_13 по виготовленню документів, що посвідчують право приватної власності на земельні ділянки та без рішення органу місцевого самоврядування - сесії Угринівської сільської ради про затвердження технічних матеріалів та передачу у власність земельних ділянок, 31.01.2004 підписав та скріпив печаткою Угринівської сільської ради державні акти на право власності на земельні ділянки ОСОБА_10 на площу 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на площу 0,0565 га для ведення особистого селянського господарства, ОСОБА_11 на площу 0,20 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на масиві «Довга нива», узаконивши таким чином незаконну передачу земельних ділянок у власність.

Таким чином, внаслідок зловживання сільським головою с. Угринів Тисменицького району ОСОБА_8 владними повноваженнями та своїм службовим становищем, що виразилось в умисному використанні службовою особою влади і службового становища всупереч інтересам служби, в грубому порушенні вимог ст.ст. 116, 118, 119, 122, Земельного кодексу України, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування», що призвело до незаконного набуття права власності ОСОБА_10 та ОСОБА_14 на земельні ділянки загальною площею 0,5065 га із земель запасу Угринівської сільської ради, унаслідок чого інтересам територіальної громади с. Угринів, Тисменицького району заподіяно шкоду в розмірі 528400 грн., що у 8592 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і спричинило тяжкі наслідки інтересам громади с. Угринів.

Сільський голова с. Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області ОСОБА_8 , діючи умисно, в інтересах третіх осіб, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що зареєстровані 28 жовтня 2005 року в Угринівській сільській раді заяви ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не подавались на розгляд і не розглянуті на засіданні земельної комісії сільської ради, у зв`язку з чим не отримали її попереднього погодження, усвідомлюючи, що депутати сільської ради не підтримають його пропозицію про дачу дозволу вказаним громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в урочищі "Лази" на масиві "Боднарчик" с. Угринів, Тисменицького району площею 0,24 га кожному, прийняв рішення одноосібно вирішити питання виділення земельних ділянок в порушення чинного законодавства України.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , діючи умисно, всупереч інтересам служби, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, 28.10.2005 не подав на розгляд депутатів на засіданні сесії сільської ради заяви ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 га ОСОБА_18 , а після засідання сесії незаконно виготовив чотири завідомо фіктивні рішення сесії Угринівської сільської ради "Про виділення земельної ділянки" від 28.10.2005, якими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ніби-то сесією Угринівської сільської ради дано дозвіл на складання проектів відведення земельних ділянок площею 0,25 га кожному для будівництва та обслуговування житлового будинку в урочищі "Лази" на масиві "Боднарчик" за рахунок земель запасу Угринівської сільської ради. Діючи в інтересах третіх осіб, ОСОБА_8 свідомо вніс у виготовлені вказані фіктивні рішення сесії завідомо неправдиві відомості про те, що сесія Угринівської сільської ради ніби-то розглядала заяви вказаних осіб та депутатами прийнято позитивне рішення. Виготовлені фіктивні рішення сесії Угринівської сільської ради ОСОБА_8 , діючи як посадова особа органу місцевого самоврядування, особисто підписав та завірив печаткою Угринівської сільської ради, надавши статусу офіційного документу.

На підставі вказаних фіктивних рішень сесії Угринівської сільської ради спеціалістами ДП "Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", які не перебували з ОСОБА_8 у злочинній змові, було розроблено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в урочищі "Лази" на масиві "Боднарчик" площею 0,24 га кожному.

В ході виготовлення проектів землеустрою ОСОБА_8 , зловживаючи владою та своїм службовим становищем, діючи умисно, всупереч інтересам служби, достовірно знаючи, що сесією Угринівської сільської ради рішення про дачу дозволу на складання проектів землеустрою не приймалось, 08.06.2006 особисто підписав акти вибору і обстеження земельних ділянок, схеми розташування земельних ділянок та погодив ситуаційну схему місця розташування земельних ділянок ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

В липні 2006 року ОСОБА_8 проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок на розгляд сесії Угринівської сільської ради не подав, а склав чотири завідомо фіктивні рішення сесії Угринівської сільської ради від 28.07.2006, згідно яких ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 ніби-то затверджено рішенням сесії проекти відведення земельних ділянок площею 0,24 га., кожному, для будівництва та обслуговування житлового будинку на масиві "Боднарчик" в урочищі "Лази", а земельні ділянки передано їм у власність. Фіктивні рішення сесії ОСОБА_8 особисто підписав та завірив печаткою Угринівської сільської ради, надавши статусу офіційного документу.

Не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_8 , діючи умисно, зловживаючи владою та своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що фактично ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не є власниками земельних ділянок площею 0,24 га кожен в урочищі "Лази" на масиві "Боднарчик" с. Угринів, Тисменицького району Івано-Франківської області, незаконно завірив своїм підписом і печаткою Угринівської сільської ради державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №310178 на прізвище ОСОБА_15 , ЯГ №310177 на прізвище ОСОБА_19 , ЯГ №310175 на прізвище ОСОБА_16 та ЯГ №310176 на прізвище ОСОБА_17 .

Таким чином, внаслідок зловживання сільським головою с.Угринів, Тисменицького району ОСОБА_8 владними повноваженнями та своїм службовим становищем, що виразились в умисному, в інтересах третіх осіб, використанні службовою особою влади і службового становища всупереч інтересам служби, в грубому порушенні вимог ст.ст. 116, 118, 119, 122, Земельного кодексу України, п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України та ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування", що призвело до незаконного набуття права власності ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на земельні ділянки площею 0,24 га кожен, вибуття вказаних земельних ділянок із земель запасу Угринівської сільської ради, незаконно вилучено чотири земельні ділянки територіальної громади загальною площею 0,96 га, внаслідок чого інтересам громади с.Угринів Тисменицького району заподіяно шкоду в розмірі 570 608 грн., що в 3260 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і спричинило тяжкі наслідки інтересам громади с.Угринів, Тисменицького району.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор заперечив з приводу апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін ;

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.3,4 ч.1 ст.49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості та десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Матеріально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

В той же час, ч.4 ст.286 КПК України передбачено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Оскільки з матеріалів провадження вбачається, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 надійшло до суду 12.09.2016 року про вчинення останнім кримінальних правопорушень передбачених ст. 364 ч.2 КК України (в редакції від 15 квітня 2008 року) та 366 ч.2 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року), то обвинувачений ОСОБА_8 , як сторона кримінального провадження, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, має право під час судового розгляду вказаного провадження на звернення з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Окрім того, законодавець чітко встановив, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого. Строк давності це певний проміжок часу з моменту вчинення особою злочину і до моменту набрання чинності обвинувального вироку суду.

Дотримання вказаних у законі термінів виступає умовою притягнення особи до кримінальної відповідальності, тобто у разі закінчення строку давності до моменту набрання чинності обвинувального вироку суду особа звільняється від кримінальної відповідальності.

Сплив строків давності є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, перший епізод обвинувачення ОСОБА_8 стосується періоду грудня 2003 року- січень 2004 року, а другий епізод з 08.06.2006 року та 28.07.2020 року.

Відповідно до класифікації злочинів передбаченої ст.12 КК України (в редакції станом до 01.07.2020 року )дії, що кваліфікуються за ч.2 ст.364 КК України віднесені до тяжких злочинів, а за ч.2 ст.366 КК України до злочинів середньої тяжкості.

З огляду на ч.3 ст.49 КК України у зв`язку із вчиненням ОСОБА_8 03.05.2010 року іншого злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, перебіг давності за цими діяннями був перерваний. Однак з вказаної дати до 03.05.2020 року минуло десять років, а тому суд першої інстанції підставно звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі встановленого факту закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули, зокрема, такі строки: два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; десять років- у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків даності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 цього Кодексу строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Тобто, з часу вчинення дій, які інкриміновані ОСОБА_8 та кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України минуло: 16 років за інкримінованим першим епізодом, що стосується грудня 2003 січня 2004 року; та 13 років за другим епізодом 08.06.2006 року та 28.07.2006 року.

Перебіг давності переривався фактом вчинення ОСОБА_8 нового злочину середньої тяжкості, який був скоєний 03.05.2010 року, що встановлено вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.08.2011 року.

Пункт 1 ч.2 ст.284 КПК передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності регулюється параграфом 2 глави 24 КПК.

Оскільки ОСОБА_8 просив закриття кримінального провадження, суд першої інстанції правомірно, за наявності передбачених законом кримінально-правових підстав виніс ухвалу про закриття кримінального провадження.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 наведених в апеляційній скарзі з приводу того, що судом першої інстанції в ухвалі зазначено фактичні обставини справи, які можуть трактуватися як факт вчинення кримінальних правопорушень так і винуватість ОСОБА_8 у обвинуваченнях пред`явлених йому в рамках кримінального провадження № 0000098.

Дані доводи на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки суд першої інстанції розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 ч.1 КК України, із закінченням строків давності не вирішував питання щодо винуватості особи у пред`явлених йому обвинуваченнях, а зазначив обставини встановлені органом досудового розслідування.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі не наведено належним чином вмотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність або допущено такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів, не встановивши підстав для скасування судового рішення, відмовляє у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.128, 129, 376, 404, 405,407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Богородчанського районного суду від 25 травня 2020 року про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 364 ч.2 КК України (в редакції від 15.04.2008 року), ст. 366 ч.2 КК України ( в редакції від 05.04.2001 року) на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5