Справа № 483/1937/20
Провадження 1-кп/483/80/2021
ВИРОК
Іменем України

26 січня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000337 від 08 квітня 2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є

громадянином України, з повною загальною середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 10.03.2020 року о 07 год. 45 хв. будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого матроса військової частин НОМЕР_1 , не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування частини, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби

07 грудня 2020 року старший матрос ОСОБА_3 добровільно прибув до військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України та заявив про себе.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні винним себе визнав повністю та дав показання про те, що у телефонній розмові зі своєю дівчиною він дізнався про їх розлучення та у вечері 09.03.2020 року виїхав за місцем свого мешкання в м.кривий Ріг де і перебував до 07.12.2020 року. Після цього, самовільно з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону. В скоєну ииро розкаявся.
За згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Роз`яснивши учасникам судового розгляду наслідки щодо позбавлення їх права оскаржити в апеляційному порядку обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Аналізуючи досліджені у справі докази та оцінюючи їх у сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину і кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 407 КК України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого, сукупність обставин провадження, особу винного, який раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, обтяжуючих обставин не встановлено.

Ці обставини дають суду підстави вважати, що подальше виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за необхідне і достатнє застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі на рівні мінімальної межі, з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий