Провадження № 1-кп/756/340/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006092 від 29.07.2018 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого :
-25.05.2000 Харківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік на підставі ст. 46-1 КК України (в ред. 1960 року);
-16.11.2000 Харківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 81, ст. ст. 42, 43 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;
-15.06.2006 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці;
-20.10.2010 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
-25.02.2011 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, 15.11.2013 на підставі ст. 81 КК України звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 15 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

28.07.2018 приблизно о 20 годині ОСОБА_4 перебував у приміщенні ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 20-Д, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в той же час того ж дня ОСОБА_4 зайшовши у відділ з продажу інструментів, взяв з прилавку «Набір біт, головок, викруток 33 шт., TOTAL TACSD30336» вартістю 370 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), «Набір Т-подібних викруток, біт, головки 17 шт., TOTAL TACSD30186» вартістю 162 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ), «Набір викруток точної механіки, 7 шт. TOTAL TНТ250726» вартістю 162 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ), «Набір біт Т-подібна викрутка, TOTAL TACSD30256» вартістю 329 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ), після чого, усвідомивши, що за його діями ніхто не спостерігає, сховав собі під пояс вище вказані речі та пішов до відділу сантехніки, де підійшовши до прилавку, взяв «Кран шар. FADO PN30 251 ВВ вартістю 239 грн. 80 коп. (без урахування ПДВ), «Кран кульковий з фільтром ВВ ручка» вартістю 123 грн. 35 коп. (без урахування ПДВ), «Кран шар.FADO ГАЗ 15 ВВ» вартістю 137 грн. 85 коп. (без урахування ПДВ), «Кран кульковий кутовий зі згоном вн.-зов. » вартістю 194 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ).

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 того ж дня приблизно о 20 годині 50 хвилин, перебуваючи у приміщенні ТОВ «ЕПІЦЕНТР К», сховавши у кишенях свого одягу та в носки вищезазначений товар, пройшов через лінію розрахункових кас, не розрахувавшись за вказаний вище товар. Однак, свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки за межами розрахункових кас, біля виходу із магазину «ЕПІЦЕНТР-К», був зупинений працівником охорони магазину, який виявив у останнього неоплачений товар.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг би спричинити TOB «ЕПІЦЕНТР - К» майнову шкоду на загальну суму 1720 гривень 00 копійок (без урахування ПДВ).

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним замаху на крадіжку, щодо асортименту, кількості, вартості та виду товару, який він хотів вкрасти, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений дуже шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, просить не позбавляти його волі, врахувати наявність у нього на утриманні трьох малолітніх дітей, яких він матеріально забезпечує, працюючи неофіційно, та врахувати стан його здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 КК України при призначенні покарання за незакінчене кримінальне правопорушення суд, керуючись положеннями статей 65-67 цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує, що на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, воно відносилось до злочинів середньої тяжкості, а на момент ухвалення вироку відноситься до нетяжких злочинів. Враховуються і відомості, які характеризують особу обвинуваченого, раніше неодноразово судимого до реального позбавлення волі за вчинення аналогічних, однак закінчених злочинів проти власності, який у лікаря психіатра на обліку не перебуває, проте перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» з 11.12.2017 з діагнозом: розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності. При цьому відповідно до побутової характеристики, наданої на обвинуваченого дільничним офіцером поліції Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_4 веде себе позитивно, громадський порядок не порушує, алкогольні напої та наркотичні речовини не вживає, скарг на його поведінку від мешканців будинку та сусідів за останній період не надходило. Обвинувачений одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей: 2009, 2012, 2015 років народження, які проживають разом з ним та з його дружиною. Крім того, ОСОБА_4 має хвороби серця, вірусний гепатит «С», варикозне розширення вен нижніх кінцівок.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, а також сукупність хвороб та наявність трьох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд при цьому враховує і положення ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Суд приходить до висновку про те, що у даному випадку, з врахуванням всіх вищевикладених обставин, для виправлення обвинуваченого достатньо призначити йому покарання у виді арешту. Суд переконаний, що саме таке покарання наразі буде справедливим, необхідним і достатнім для виправленняОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з дня початку фактичного відбування ним арешту у відповідній установі виконання покарань.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1