пр. № 1-кп/759/1425/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000795 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ірпінь Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, студента Київського національного університету імені Тараса Шевченка та Інституту Управління державної охорони України Київського національного університету імені Тараса Шевченка, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 ч.1 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту: захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , 01.12.2019 у вечірній час, точної години досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на АДРЕСА_3 дізнався від особи, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, про вчинений ним умисний особливо тяжкий злочин, а саме умисне протиправне заподіяння смерті малолітньому ОСОБА_6 . Одразу після того, особа, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні, не пояснюючи обставин вчинення ним особливо тяжкого злочину, висловив прохання до ОСОБА_3 знайти місце для подальшого переховування його та його співучасника, досудове розслідування щодо якої здійснюється в іншому кримінальному провадженні. Дізнавшись про вбивство малолітнього ОСОБА_6 , ОСОБА_3 зрозумів та усвідомив, що даний злочин вчинили особи, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, однак не перебуваючи з ними у попередній змові, надав свою згоду на переховування злочинців, а саме осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, домовившись зі своїм колишнім однокласником, який не будучи обізнаним про злочинні наміри осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні та ОСОБА_3 , погодився на прохання останнього поселити осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, у себе в кімнаті № НОМЕР_1 розташованої в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 . У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, а саме забезпечення місця для переховування осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, які за достовірно відомою ОСОБА_3 інформацією вчинили умисне протиправне заподіяння смерті малолітньому ОСОБА_6 , з метою уникнення останніми кримінальної відповідальності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, а саме переховування злочинців, які за достовірно відомою ОСОБА_3 інформацією вчинили умисне протиправне позбавлення життя малолітнього ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, заздалегідь не обіцяючи приховати вчинення особливо тяжкого злочину, будучи обізнаним та усвідомлюючи, що особи, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні 01 грудня 2019 року вчинили особливо тяжкий злочин - вбивство малолітнього ОСОБА_6 , не будучи членом сім`ї чи близьким родичом осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні умисно, заздалегідь не обіцяючи будь-кому про це, безпосередньо після вчинення особливо тяжкого злочину, забезпечив переховування злочинців, які вчинили особливо тяжкий злочин, а саме осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, в кімнаті № 104 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , де 02 грудня 2019 року об 11 годині 30 хвилин особи, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому кримінальному провадженні, були затримані працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 ч.1 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 01.12.2020 у вечірній час, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , дізнався від свого знайомого ОСОБА_7 про вчинення вбивства малолітнього ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , який висловив прохання, знайти місце для подальшого переховування його та співучасника злочину ОСОБА_10 . Будучи обізнаним у вчинення особливо тяжкого злочину, не будучи членом сім`ї чи близьким родичем останніх, ОСОБА_3 забезпечив переховування вказаних осіб в кім.104 гуртожитку за адресою: АДРЕСА_4 , де 02.12.2019 об 11 годині 30 хвилин вищевказані особи були затримані працівниками поліції.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а саме час, дату, місце скоєння злочину, не оспорює, щиро кається у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.396 ч.1 КК України правильно, як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керуючись ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному, відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, навчається, характеризується позитивно, має місце реєстрації та постійне місце проживання, його поведінку як до, так і після вчинення кримінального правопорушення, а тому приходить до переконання про призначення йому покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.396 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.396 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання, тобто з 25.03.2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, скасувати, звільнивши ОСОБА_3 негайно з під варти в залі судового засідання у зв`язку з відбуттям покарання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1