Справа № 456/4304/20
Провадження № 1-кс/456/786/2020
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

23 жовтня 2020 року слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 погодженого із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001325 від 02.11.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, Львівської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 03.12.2018 вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, та згідно ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернулась з клопотанням до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без можливості внесення застави.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 28.10.2019 близько 14:00 год. ОСОБА_4 перебуваючи на подвір`ї біля будинку № 28, що за адресою: м.Стрий, вул. М.Міхновського, побачив автомобіль марки «Вольксваген» моделі «Гольф» н.з. НОМЕР_1 червоного кольору, де у нього виник умисел на крадіжку чужого майна з даного автомобіля. Після чого останній, скориставшись викруткою, відкрив передні двері вказаного автомобіля зі сторони водія, проник до салону та викрав відео реєстратор «НD DVR», що належить ОСОБА_7 , вартістю 283,00 грн., та в подальшому розпорядився вказаним майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому матеріальну шкоду у розмірі 283,00 грн.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 наявні всі підстави для обґрунтованої підозри його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

23.10.2020 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку.

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину та у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років; окрім цього такий раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз 03.12.2018 вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області, однак належних висновків не зробив та вчинив новий злочин під час відбування іспитового строку, не має постійного джерела доходу а також міцних соціальних зв`язків, які б забезпечували належне виконання ним процесуальних обов`язків.

У зв`язку з цим вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали. Вважають, що необхідність тримання під вартою підозрюваного є обґрунтованою, що стверджується наявністю ризиків передбачених ст.177 КПК України та матеріалами клопотання. Оскільки менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, тому просили таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти даного клопотання. Просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, зобов`язувався з`являтися за викликом слідчого. Наміру переховуватися чи ухилятися від слідства не має.

Захисник ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив відмовити, зважаючи на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України. Його підзахисний немає наміру переховуватись від слідства та суду, останній має постійне місце проживання. А тому просить застосувати, щодо ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження вбачається, що 02.11.2019, було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за №0001325.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення) дійсно свідчать й матеріали досудового розслідування, а саме: заява потерпілого ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 01.11.2019; протокол огляду місця події від 01.11.2019; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.11.2013; протокол про демонстрування відео файлу учаснику слідчої дії від 08.11.2019, згідно якого свідку ОСОБА_8 було продемонстровано відео файли на яких зафіксовано факт проникнення до транспортного засобу та викрадення майна з салону, згідно якого такий впізнав на відео ОСОБА_4 , що саме він проникає до транспортного засобу та перебуває у салоні автомобіля, звідки викрадає майно потерпілого; протокол про демонстрування відео файлу учаснику слідчої дії від 08.11.2019, згідно якого ОСОБА_4 заявив, що впізнає на відео себе, що саме він проникає до транспортного засобу та перебуває у салоні автомобіля, звідки викрадає майно потерпілого; протокол допиту свідка від 08.11.2019, протокол огляду предмету, а саме відеозаписи з камери відеоспостереження, з місця скоєння кримінального правопорушення за адресою: АДРЕСА_2 ; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 11.11.2019, згідно якого такий визнав той факт, що викрав 28.10.2019 з автомобіля «Фольксваген» відеореєстратор.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Проте, в судовому засіданні прокурором жодними належними та допустимими доказами не доведено, того що ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема твердження про те, що такий з 01.09.2020 перебував у розшуку з поважних причин не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду, оскільки слідчим до матеріалів клопотання та у судовому засіданні не надано жодних відомостей, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_4 належним чином повідомлявся про необхідність явки до слідчого та чи до останнього застосовувались примусові приводи (відсутня повістка про виклик, відсутні рапорти про неможливість виконання приводу) Як вказав, у судовому засідання ОСОБА_4 він не мав наміру та не переховувався від органів досудового слідства. Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу й на те, що нова підозра ОСОБА_4 було винесена 01.09.2020, тим ж днем такого було оголошено у розшук, а також ,зокрема, і на незначний період перебування у розшуку - 1 місяць та 20 днів.

Тобто, прокурор не довів обставини, що свідчать про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Прокурор також посилається на ризик, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Проте, наявність такого ризику також не доведено, заяви від потерпілих та свідків про те, що на них чиниться тиск з боку підозрюваного відсутні. Окрім цього, злочин було вчинено 28.10.2019 р., тобто з моменту вчинення злочину пройшов рік, однак за вказаний період часу, жодних заяв від потерпілого чи від свідків про вчинення відносно них тиску з боку ОСОБА_4 у поліцію не надходило.
Також протягом року з моменту вчинення злочину ОСОБА_4 не вчинив жодних інших злочинів, у зв`язку з чим у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт наявності ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_4 нових злочинів, а твердження про те, що ОСОБА_4 вчинив злочин під час відбуття іспитового строку не може бути беззаперечним доказом того, що такий буде вчиняти нові злочини чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою (аналогічні справи «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови»).
Також, в даному випадку слідчий суддя бере до уваги й суму збитків завданих злочином, яка є незначною та становить всього 283 грн..
На підставі викладеного врахувавши дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема його вік, позитивну характеристику по місцю проживання, наявність постійного місця проживання ( АДРЕСА_1 ,), а також те, що об`єктивні дані про спроби переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на учасників кримінального провадження чи інші перешкоди досудовому розслідуванню на даний час відсутні, прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не довів обставин недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, не довів необхідність застосування найсуворішого та виняткового запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного.
Відповідно до ст.194 ч.4 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.181 КПК України в якості запобіжного заходу може бути застосований домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням вищенаведеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, даних про його особу, який не працює, однак проживає з батьками, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, наявність у нього постійного місця проживання, а також те, що об`єктивні дані про спроби переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, впливу на учасників кримінального провадження чи інші перешкоди досудовому розслідуванню на даний час відсутні, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, приходжу до висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, зокрема, цілодобовий домашній арешт терміном на два місяці, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання слідчого Стрийського відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 , погодженого із прокурором Стрийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, а саме до 21 грудня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1)не залишати місце постійного проживання за адресою:АДРЕСА_1 , або з іншого місця, де він буде проживати, попередньо проінформувавши орган досудового розслідування, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) прибувати до слідчого Стрийського ВП Головного управління Національної поліції у Львівській області або іншого слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
3) не відлучатися за межі території Стрийського району Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області паспорт для виїзду за кордон;
6) утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженню.
Роз`яснити підозрюваному порядок виконання ухвали, передбачений ч.5 ст. 181 КПК України.
Копію ухвали скерувати на виконання у Стрийський ВП ГУНП у Львівській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, а якщо справа буде передана до суду - на прокурора.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1