Справа № 503/158/19
Провадження №1-в/503/35/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Кодима

Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
представника органу пробації ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання (подання) начальника Кодимського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Балтського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців,

встановив:
30 вересня 2020 року до суду надійшло клопотання начальника Кодимського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання та направлення його для відбування покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Балтського районного суду Одеської області від 16 травня 2019 року, з встановленням іспитового строку 2 роки 6 місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Кодимському РС філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області та не виконує обов`язки покладені на нього вироком суду, оскільки був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності та не з`явився для реєстрації до органу пробації. Вказані дії, на думку органу пробації, свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні представник органу з питань пробації підтримав клопотання та просив суд його задовольнити. При цьому, відзначив, що в день надходження подання органу пробації до суду, а саме 30.09.2020 року засудженого постановою суду також було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП.
Прокурор також вказав на обґрунтованість клопотання та вважав його таким, що підлягає задоволенню.
Засуджений ОСОБА_5 та його захисник просили клопотання не задовольняти, посилаючись на те, що неявка на реєстрацію було пов`язана з виконанням обов`язків за виконуваною роботою, а вчиненні адміністративні правопорушення стосуються сфери дорожнього руху.
Вислухавши учасників процесу, дослідивши клопотання (подання) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та матеріали самої особової справи № 17/2019 р. у відношенні ОСОБА_5 суд встановив наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч.1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Водночас із цим, ч.3 ст. 166 КВК України визначено, що систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Обвинувальним вироком Балтського районного суду Одеської області від 16.05.2019 року у справі № 503/158/19 ОСОБА_5 було визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі. При цьому, на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки шість місяців з покладенням на нього зобов`язань, на підставі п.п.1,2 ч.1, п.п.2,4 ч.2 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Згідно листків реєстрації (а.с.18, 52) засуджений ОСОБА_5 за період звільнення від відбування покарання з випробуванням був зобов`язаний з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації 15 разів, з яких випадки неявки на реєстрацію мали місце лише 25.07.2019 (перша реєстрація) та 24.09.2020 (крайня реєстрація перед клопотанням (поданням). Оцінка неявки засудженого на реєстрацію 25.07.2019 була надана судом в ухвалі від 24.10.2019 у справі 503/1912/19 (а.с.55-56), яка набрала законної сили 01.11.2019. Неявка засудженого на реєстрацію 24.09.2020 була наслідком перебування останнього в м. Одесі з метою виконання робіт визначених зобов`язаннями за цивільно-правовою угодою щодо здійсненням останнім охоронних функцій на будівельному майданчику, що надає йому змогу отримувати законний дохід. При цьому, згідно пояснень наданих самим засудженим письмово (а.с.102) і усно під час судового розгляду ним за допомогою телефонного зв`язку здійснювалось повідомлення представнику органу пробації про згадані вище причини, які перешкоджали його з`явленню на зазначену реєстрацію. У зв`язку з чим суд вважає, що зазначена неявка була викликана причинами, які можливо визнати поважними, оскільки від виконання вказаних робіт засуджений має змогу отримувати стабільний законний дохід, а з урахуванням виконання робіт за цивільно-правовими угодами з ФОП ОСОБА_7 щонайменше в період з липня 2019 року до 05 жовтня 2020 року (а.с.14, 63).
В свою чергу матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_5 не містять зафіксованих обставин допущення засудженим, за період звільнення від відбування покарання з випробуванням, порушень щодо повідомлення органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїзду за межі України без погодження із органом з питань пробації; а також виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.
При цьому, засуджений ОСОБА_5 характеризується за місцем проживання (а.с.21, 61, 84) та виконання договірних зобов`язань (а.с.63) виключно з позитивної сторони, що також підтверджують довідки-характеристики Будеївської сільської ради від 05.10.2020 року № 02-17/267 і ФОП ОСОБА_7 від 05.10.2020 року. За наслідками надання комплексу соціальних послуг спрямованих на профілактику повторних випадків правопорушень засуджений позитивно відноситься до співпраці з соціальними працівниками та усвідомлює свої проблеми (а.с.22). Згідно довідки про співбесіду проведену 26.07.2019 фахівцем ОСОБА_8 (а.с.35) засуджений ОСОБА_5 готовий змінити спосіб життя, знає як це зробити та вже почав робити певні кроки, зокрема має стабільне правомірне джерело доходу. Водночас згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення (а.с.37-42) в липні 2019 року останній оцінювався для засудженого ОСОБА_5 як середній, в січні 2020 року (а.с.65) як низький, в квітні 2020 року (а.с.79-82) як середній, водночас із цим відзначалось, що засуджений добросовісно виконує покладені на нього судом обов`язки, суб`єкт пробації має позитивні плани на майбутнє, зокрема працювати (а.с.81 на звороті). Відповідно до висновку щодо виконання заходів, передбачених пробаційною програмою від 02.04.2020, погодженою з начальником органом пробації, засуджений ОСОБА_5 виконав останню. При цьому, згідно самої оцінки результатів проходження пробаційної програми від 01.04.2020 (а.с.74) засуджений ОСОБА_5 позитивно ставився до участі у зайняттях, проявляв до них інтерес, адекватно поводив себе на тренінгах, у ставленні до учасників і куратора був толерантним та доброзичливим, за період проходження програми зарекомендував себе як дисциплінований, відповідальний та неконфліктний учасник. Ставлення засудженого ОСОБА_5 до проведених із ним заходів: 27.02.2020 позитивне (а.с.69 фахівець ОСОБА_8 ), 23.04.2020 позитивне (а.с.77 фахівець ОСОБА_3 ), 28.05.2020 позитивне (а.с.83 фахівець ОСОБА_8 ), 25.06.2020 позитивне (а.с.86 фахівець ОСОБА_3 ), 23.07.2020 позитивне (а.с.97 фахівець ОСОБА_3 ).
Внаслідок наведеного висновок зазначений в змісті клопотання (подання) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням від 30.09.2020 стосовно того, що за період іспитового строку останній зарекомендував себе з негативної сторони є необґрунтованим та спростовується матеріалами самоїособової справи № 17/2019 р.
ОСОБА_5 було засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, який належить до кримінальних правопорушень проти власності. За період звільнення від відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_5 не вчинив нового злочину.
Оцінка вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень до 24.10.2019 була надана судом в ухвалі від 24.10.2019 у справі 503/1912/19 (а.с.55-56), яка набрала законної сили 01.11.2019. В свою чергу адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 127 (а.с.92 вчинення 21.01.2020 переходу проїзної частини у невстановленому місці санкція за вчинення якого передбачає накладення адміністративних стягнень у вигляді попередження або штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), ст. 183 (а.с.93 вчинення у травні 2020 завідомо неправдивого виклику спеціальної служби (поліції) санкція за вчинення якого передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) і ч.2 ст. 126 (а.с.94 вчинення 25.06.2020 керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом санкція за вчинення якого передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) КУпАП, за які засудженого було притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративних стягнень, належать до адміністративних порушень на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку; а також адміністративних порушень, що посягають на громадський порядок і громадську безпеку, а також передбачають за вчинення їх найм`якіші види адміністративних стягнень з передбачених ст. 24 КУпАП, що вказує на визначення їх законодавцем такими, що несуть собою невелику суспільну шкідливість. За своїм характером не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки їх сфера не пов`язана із кримінальним правопорушення за яке відбулось засудження. Також із хронології даних порушень судом не вбачається жодної системності їх вчинення.Повідомлений представником органу пробації випадок притягнення засудженого до адміністративної відповідальності 30.09.2020 року за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, суд не приймає до розгляду як доказ, оскільки його не було охоплено обґрунтуванням поданого до суду клопотання (подання), що в противному випадку призвело б до порушення права на захист та визначеності для підготовки сторони захисту своєї правової позиції для захисту від пред`явленого обвинувачення в розумінні клопотання органу пробації.
В свою чергу абзац другий ч.3 ст. 166 КВК України визначає кількість правопорушень вчинення яких визначається систематичним виключно для внесення до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Водночас із цим ч.2 ст. 78 КК України не визначає конкретну кількість правопорушень вчинення яких визначається систематичним. Таким чином при розгляді подань органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання встановлення наявності систематичного вчинення засудженим правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, віднесено законодавцем до дискреційних повноважень суду.
Таким чином суд оцінює підстави з яких було подане подання органу з питань пробації як формальні, передбачені ст. 166 КВК України, та такі, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, зокрема як ті, що свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що клопотання (подання) є необґрунтованим, внаслідок чого в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 75, 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд

ухвалив:
Відмовити за необґрунтованістю у задоволенні клопотання (подання) начальника Кодимського районного сектору філії Державної Установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання.

Матеріали особової справи № 17/2019 р. у відношенні ОСОБА_5 повернути до Кодимського районного сектору філії Державної Установи «Центр пробації» в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1