УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким, -

встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, у якому зазначив, що вважає себе особою, яка стала на шлях виправлення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений порушував умови режиму відбування покарання, працював лише протягом двох місяців.

Представник ПВК №90 вважала за можливе задовольнити клопотання засудженого.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши доводи його клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 06.12.2018 року, яким він засуджений за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 станом на 23.07.2020 року фактично відбув 1/2 строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 82 КК України розглянути питання про застосування до нього заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

В силу положень частини 3 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, за змістом роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким №2 від 26.04.2002 року заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків.

З характеристики засудженого видно, що засуджений ОСОБА_5 у ПВК №90 відбуває покарання з 19.02.2019 року. За час відбування покарання характеризується позитивно. З представниками адміністрації установи ввічливий. На заходи виховного впливу реагує. Зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу завжди утримує у належному стані. На даний час працевлаштований в майстернях установи на дільниці в`язання та упакування скребків для чищення посуду. За характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. Свою вину у скоєному злочині визнає. На профілактичних обліках не перебуває. У колективі засуджених спілкується із засудженими позитивної спрямованості. Підтримує зв`язок з близькими родичами шляхом листування.

Згідно довідки бухгалтерії засуджений був залучений до оплачуваної праці лише в вересні та жовтні 2020 року, хоча у ПВК №90 відбуває покарання з 19.02.2019 року, що є нетривалим проміжком часу у порівнянні з призначеним йому строком відбування покарання на що доречно звернув увагу прокурор.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_5 два рази застосовувалися заходи заохочення, один раз застосовувалось стягнення, яке на даний час погашене.

При цьому, суд вважає, що відомості, які містяться у довідці про застосовані до ОСОБА_5 заохочення і відсутність на даний час діючих стягнень не дають також можливості дійти висновку про сумлінність його поведінки як підстави для застосування до нього заміни покарання більш м`яким, оскільки відповідно до положень ст. 107 КВК України додержання умов відбування покарання є обов`язком засудженого.

Такі відомості відносно ОСОБА_5 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлене засудженим клопотання є передчасним і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст.369, 376, 537,539 КПК України, суд
постановив:

У задоволені клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1