Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/101/2020 Справа № 641/2766/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова знаходиться вказане кримінальне провадження.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.11.2020 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 31.12.2020 року.

У судове засідання з`явились прокурори, захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доставлені конвоєм.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурором ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 надав до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, посилаючись на те, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_5 проти клопотань про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечував, клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання про зміну запобіжного заходу на інший більш м`який захід, у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - ОСОБА_6 заперечувала проти заявлених прокурорами клопотань про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , просила змінити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід на інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу не заперечувала.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Так, вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не має офіційного місця роботи та доходу, раніше вчиняв злочини.
З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за нетяжке правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`яти років, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не має офіційного місця роботи та доходу.
З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діяння, суд виходить з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінального правопорушення, при цьому стан його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, які були встановлені судом при обранні міри запобіжного заходу до суду не надано, та враховуючи дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за скоєння корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену судимості обвинувачуються у вчиненні двох злочинів, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого його слід утримувати під вартою, оскільки ризики, на які посилається прокурор, є обґрунтованими, та на даний час існують ризики вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення та можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.
Судом враховано аргументи, які наводилися обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , проте в даному конкретному випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень по справі.
Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, що в сукупності вказує про підвищену суспільну небезпеку як самого діяння, так і осіб які обвинувачуються у його вчиненні, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діяння, яке їм інкримінується, а разом з іншим, допомагає уникнути виникненню ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинувачених строком на 60 днів.
Разом з тим, виходячи з принципів, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд, продовжуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжний захід, обраний в ході досудового розслідування, вважає за необхідне періодично, але не рідше, ніж раз на два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.
Керуючись статтями 177, 194, 199, 331, 371-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.
Клопотання прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 лютого 2021 року.
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 19 лютого 2021 року.
Зобов`язати адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» у строк до 25.01.2021 року надати інформацію щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та можливості його подальшого утримання в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя- ОСОБА_1