ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/50/17 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1548/20 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_15 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янська Харківської області, українця, громадянина України, який відповідно до наказу ГУНП в Харківській області №34 о/с від 07.11.2015 обіймав посаду поліцейського роти дорожньо-патрульної служби ГУ НП в Харківській області та має спеціальне звання старший сержант поліції, звільнений наказом т.в.о. начальника ГУНП в Харківській області №687 від 06.09.2016, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 р. «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання.
ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
В силу ст.75 КК України звільнено ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_12 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Лозова Харківської області, українець, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст.119 КК України, та призначено йому покарання: за ч.1 ст. 119 КК України 5 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 р. «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_13 від відбування призначеного покарання.

ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України, та призначено йому покарання: за ч.1 ст. 122 КК України 3 роки позбавлення волі; за ч.3 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Згідно з п. «в» ст. 1 Закону України від 22 грудня 2016 р. «Про амністію у 2016 році» звільнено ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі КЗОЗ «Куп`янська міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 на користь КЗОЗ ««Куп`янська міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області - 694,98 грн. (шістсот дев`яносто чотири гривні 98 копійок), витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_16 .
Цивільний позов прокурора відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі КЗОЗ «Куп`янська центральна міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області - задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 на користь КЗОЗ ««Куп`янська центральна міська лікарня» Куп`янської міської ради Харківської області - 1314,00 грн. (одна тисяча триста чотирнадцять гривень), витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_16 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 задоволено частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 на користь ОСОБА_17 у відшкодування понесених витрат на лікування потерпілого 11076,54 грн. (одинадцять тисяч сімдесят шість гривень 54 копійки). Стягнуто у відшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_17 з ОСОБА_11 50 000 грн., ОСОБА_12 50 000 грн., ОСОБА_13 200 000 грн., ОСОБА_14 100 000 грн. В іншій частині позову відмовилено.
Змінений цивільний позов потерпілого ОСОБА_18 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 на користь потерпілого ОСОБА_18 у відшкодування моральної шкоди по 1 грн. з кожного.
Згідно вироку, 25.06.2016 близько 23-20 обвинувачений ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні нічного клубу «Sam FERI Club & Karaoke Hall», розташованого на території Куп`янського міського парку культури та відпочинку по просп. Конституції, 64-а, м. Куп`янська Харківської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи надуманий, штучно створений ним привід, спровокував конфлікт з ОСОБА_16 та ОСОБА_18 , який був підтриманий обвинуваченими ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 .
При цьому ОСОБА_11 , діючи зухвало, з метою надання численної переваги над потерпілими, в нічний час, більш точно час не встановлено, на своєму автомобілі привіз до приміщення нічного клубу «Sam FERI Club & Karaoke Hall» раніше знайомого ОСОБА_12 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_4 та приєднався до хуліганських дій ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 .
Діючи в єдиному умислі, 25.06.2016 близько 23-50 ОСОБА_14 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, на прохання ОСОБА_11 викликав з території літнього майданчика нічного клубу ОСОБА_16 і ОСОБА_18 на вулицю, де вже перебували ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , що знаходились у стані алкогольного сп`яніння та ОСОБА_12 , який за даними досудового розслідування не перебував у стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , грубо порушуючи громадський порядок та розуміючи очевидність своїх дій, використовуючи спровокований та штучно створений ним конфлікт, бажаючи показати свою вищість та перевагу над ОСОБА_16 , а також самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що перебували поблизу, проявляючи особливу зухвалість, діючи узгоджено, застосував до ОСОБА_16 насильство, наносячи удари руками і ногами в обличчя, по голові, в потилицю, скроневу область, по тулубу і кінцівках.
ОСОБА_12 , діючи зухвало та в єдиному умислі з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , розуміючи, що у обвинувачених мається чисельна перевага над потерпілими та відсутні будь-які підстави для конфлікту і з`ясування з ними стосунків, усвідомлюючи, що ОСОБА_14 , виконуючи прохання ОСОБА_11 , викликав з території літнього майданчика нічного клубу ОСОБА_16 і ОСОБА_18 на вулицю, де вже перебували ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , грубо порушуючи громадський порядок та розуміючи очевидність своїх дій, підтримуючи спровокований та штучно створений ОСОБА_11 конфлікт, бажаючи показати свою вищість та перевагу над ОСОБА_16 , а також самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що перебували поблизу, проявляючи особливу зухвалість, діючи узгоджено, застосував до ОСОБА_16 насильство, наносячи удари руками по голові, в потилицю, по тулубу, кінцівках.
ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 діючи спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок та розуміючи очевидність своїх дій, підтримуючи спровокований та штучно створений ОСОБА_11 конфлікт, бажаючи показати свою вищість та перевагу над ОСОБА_16 , а також самоутвердитись в очах сторонніх осіб, що перебували поблизу, проявляючи особливу зухвалість, діючи узгоджено, застосували до ОСОБА_16 насильство, наносячи удари руками, ногами по голові, в обличчя, по тулубу і кінцівках.
При цьому потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , розуміючи протиправність дій обвинувачених стосовно ОСОБА_16 , намагались припинити хуліганські дії ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , але останні, діючи в єдиному умислі, активно протидіяли потерпілим, відштовхуючи та спричиняючи їм тілесні ушкодження.
Так, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 проявляючи зневагу до потерпілих, які намагались припинити хуліганські дії обвинувачених, діючи з особливою зухвалістю, нанесли декілька ударів ОСОБА_17 в область голови, від яких вона декілька разів упала, відштовхували її. Крім того, ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , незважаючи на намагання ОСОБА_17 , яка закрила собою ОСОБА_16 , припинити хуліганські дії обвинувачених, продовжували застосовувати насильство до ОСОБА_16 , наносячи йому удари ногами в різні частини тіла та активно протидіяти ОСОБА_17 , завдаючи їй удари в різні частини тіла. Також ОСОБА_12 , проявляючи зневагу до потерпілого ОСОБА_18 , який намагався припинити хуліганські дії обвинувачених, діючи з особливою зухвалістю, наніс декілька ударів ОСОБА_18 в область голови, від яких він упав, а також спільно з ОСОБА_11 нанесли декілька ударів руками і ногами ОСОБА_18 в область голови, тулубу, кінцівок.
Внаслідок умисних, протиправних, спільних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , відповідно до висновків судово-медичних експертиз ОСОБА_16 спричинені тілесні ушкодження в області голови: перелом кісток носу, який має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, синець в області спинки носа і синець в проекції правої скроневої ямки, по синцю в ділянці повік правого та лівого ока з переходом на підглазничні області і на їх фоні по забитій рані в підочкоямкових областях, крововиливи в м`які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні в потилично-скроневій області справа і зліва; тулубу: садна по задній поверхні грудної клітини справа в проекції правої лопатки і в поперековій ділянці справа і зліва; кінцівок: синець на передній поверхні лівого плечового суглобу, 4 синця по зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, 2 садна по задній поверхні лівого ліктьового суглоба, синець на тильній поверхні лівої кисті біля основи 3 пальця, синець на передній поверхні правого плечового суглоба, 8 синців по зовнішньої поверхні правого плеча у верхній і середній третині, садно по задній поверхні правого ліктьового суглоба, 2 садна по розгинальній поверхні правого передпліччя в середній третині, садно на тильній поверхні правої кисті біля основи З пальця, садно на передній поверхні правого колінного суглоба з переходом на передню поверхню верхньої третини гомілки, садно на передній поверхні лівого колінного суглоба, які носять ознаки легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок умисних, протиправних, спільних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 потерпілому ОСОБА_18 , відповідно до висновків судово-медичних експертиз, спричинене тілесне ушкодження у вигляді забою голови з наявністю гематоми в лобній частині, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Внаслідок умисних, протиправних, спільних дій ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 потерпілій ОСОБА_17 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна на долонній поверхні лівої кисті ближче до променезап`ясткового суглоба, синця по внутрішній поверхні лівого стегна в нижній третині, по садну на передній поверхні правого і лівого колінних суглобів, синця на передній поверхні лівої гомілки в нижній третині, садна на передній поверхні лівого голеностопного суглоба, садна на передньо-зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині і згідно представленої медичної документації синець верхньої губи і садно правої кисті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скоїли кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.3 ст.296 КК України, а саме - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, яка виразилась в спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , вчинене групою осіб, поєднане з опором ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які припиняли хуліганські дії.
Крім того, ОСОБА_14 за вищевикладених обставин наніс ОСОБА_16 не менше одного удару кулаком в тулуб, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_16 тілесне ушкодження у вигляді повного поперечного закритого перелому 10-го ребра по лопатковій лінії справа без ушкодження пристінної плеври з крововиливом в міжреберні м`язи, яке відповідно до висновків судово-медичних експертиз має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм розладу здоров`я.
Своїми умисними діями, ОСОБА_14 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але спричинило тривалий розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_13 за вищевикладених обставин, під час конфлікту з ОСОБА_16 , розташовуючись попереду потерпілого, обличчям до нього, діючи зі злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання його смерті, хоча повинен був і міг її передбачити, наніс удар ОСОБА_16 в голову, від якого потерпілий впав з висоти власного зросту, вдарившись головою об асфальт. Відповідно до висновків судово-медичних експертиз у ОСОБА_16 встановлена закрита черепно-мозкова травма з переломом правої тім`яної кістки та потиличної кістки справа з масивними крововиливами під оболонки головного мозку (субдуральна гематома правої скроневої долі), крововиливами в речовину і шлуночки головного мозку з частковим розтрощенням речовини головного мозку правої півкулі, яка носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Причиною смерті ОСОБА_16 явилась зазначена закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа і масивними крововиливами під мозкові оболонки, в речовину і в шлуночки головного мозку з формуванням зон забою його речовини та між закритою черепно-мозковою травмою, яка могла бути спричинена ОСОБА_16 під час подій 25.06.2016 і його смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 в лікувальному закладі, існує прямий причинний зв`язок.
Своїми умисними діями, ОСОБА_13 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.119 КК України, а саме: вбивство, вчинене через необережність.

На вирок суду прокурор прокуратури Харківської області та потерпіла у кримінальному провадженні подали апеляційні скарги. Прокурор до початку апеляційного розгляду відмовилася від поданої апеляційної скарги, надавши до суду відповідну письмову заяву.

Потерпіла в своїй апеляційній скарзі просить вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 скасувати як незаконний та необгрунтований та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги потерпіла посилається на неповноту судового розгляду. Її представником 17.10.2017 року було заявлено клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої доручити ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», у зв`язку з тим, що висновок експертизи трупа ОСОБА_16 № 172-КПт/16 та комісійної судово-медичної експертизи № 481-КЕ/2106 є неповним та необгрунтованим, та обвинувачений ОСОБА_11 колишній співробітник поліції та міг вплинути на результати експертизи. Суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання.

Висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Суд не взяв до уваги докази, які свідчать про наявність умислу обвинувачених на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, на що вказує локалізація та кількість ушкоджень. Суд не врахував, що ОСОБА_11 був підбурювачем і активним учасником побиття ОСОБА_16 , відкинув докази того, що в побитті приймав участь ОСОБА_12 .

Судом невірно кваліфіковані дії обвинувачених, оскільки був прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, удари наносилися цілеспрямовано в голову. Вважає, що дії обвинувачених мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.

Зазначає, що судом призначене покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Обвинувачені винними себе не визнали, не розкаялися, перед потерпілими не вибачилися, матеріальну та моральну шкоду не відшкодували навіть частково, зухвало поводили себе під час судового засідання. Призначене покарання унеможливить виправлення засуджених. Вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 10 років.

Вказує про порушення норм процесуального права, оскільки через свого представника повідомила суд про те, що підтримує змінене обвинувачення лише в частині перекваліфікації дій на ч. 3 ст. 296 КК України. В частині зміни кваліфікації на ч. 1 ст. 119 КК України потерпіла була категорично проти, однак суд при винесенні вироку посилався лише на змінений обвинувальний акт від 20.08.2019 року, не взявши до уваги позицію щодо наміру потерпілої підтримувати початковий обвинувальний акт.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілої, думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Колегія суддів, дослідивши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги потерпілої, встановила, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень згідно пред`явленого обвинувачення, дав належну правову оцінку та правильно кваліфікував їх дії.
В апеляційній скарзі потерпіла як на одну з підстав для скасування вироку суду вказала на неповноту судового розгляду, що на її переконання виявилося в тому, що суд відмовив представнику потерпілої в проведенні повторної комісійної судово-медичної експертизи. Як зазначається в апеляційній скарзі необхідність у проведенні повторної експертизи була зумовлена неповним та необгрунтованим висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_16 № 172-КПт/16 та комісійної судово-медичної експертизи № 481-КЕ/2016, а також наявністю сумнівів в об`єктивності проведеної експертизи, оскільки ОСОБА_11 як колишній співробітник поліції міг вплинути на її результати. Відповідно до ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
З матеріалів справи встановлено, що 17.10.2017 року представник потерпілої адвокат ОСОБА_19 звернувся до суду із клопотанням про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої просив доручити ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України». Ухвалою суду від 17.10.2017 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Прийняте рішення суд вмотивував тим, що в ході досудового розслідування було проведено судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_16 , в подальшому була проведена комісійна судово-медична експертиза, судово-медичні експерти були допитані в судовому засіданні, на вирішення експертів були поставлені і ті питання, які були у клопотанні представника потерпілої, висновки експертиз не суперечать один одному.
Таким чином судом першої інстанції було надано оцінку клопотанню представника потерпілої, за результатами розгляду якого не встановлено необхідності для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи.
У колегії суддів відсутні підстави ставити під сумнів висновки судових експертиз, та вважати, що відмова в задоволенні вищезазначеного клопотання призвела до неповноти судового розгляду, враховуючи, що судом першої інстанції були безпосередньо досліджені показання свідків, потерпілих, допитані експерти та не встановлено суперечностей у висновках цих експертиз, які надали вичерпні відповіді щодо причини смерті ОСОБА_16 .
Зокрема, відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 481-КЕ/2016 причиною смерті ОСОБА_16 виявилася закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа з масивними крововиливами під мозкові оболонки, в речовину і в шлуночки головного мозку з формуванням зон забою його речовини, що не зважаючи на комплексну терапію в ранній післяопераційний період призвело до тяжких ускладнень набряку-набухання речовини головного мозку з дислокацією стовбурових відділів головного мозку. Між закритою черепно-мозковою травмою існує прямий причинний зв`язок. Інші тілесні ушкодження із настанням смерті ОСОБА_16 в зв`язку не перебувають. Інші тілесні ушкодження, які локалізувались на обличчі та волосистої частини голови ОСОБА_16 , утворились внаслідок, щонайменш 5 травматичних впливів, та вони не могли привести до формування внутрішньо мозкових ушкоджень і не можуть перебувати в причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого. При цьому синець в скроневій ямці справа на голові трупу ОСОБА_16 не може розглядатись як місце прикладання сили, бо може бути наслідком натікання крові в зоні оперативного втручання. Тілесні ушкодження, які локалізувались в області обличчя трупу ОСОБА_16 (синці, забиті рани, переломи кісток носу), могли утворитись і в наслідок ударів кулаками нападника (нападників), на що, вказував у своїх показаннях підозрюваний ОСОБА_13 та ці удари не могли призвести до формування перелому кісток склепіння черепу та тих внутрішньо мозкових травматичних змін, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_16 .
Доводи потерпілої про те, що обвинувачений ОСОБА_11 міг скористатися своїми зв`язками та вплинути на результати експертизи, що проводилася в м. Харкові, не обгрунтовані, на їх підтвердження потерпілою не наведено будь-яких об`єктивних даних, такі посилання без конкретних доказів здійснення такого впливу є лише припущеннями. В апеляційній скарзі потерпіла також вказує на те, що суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_11 був підбурювачем і активним учасником побиття ОСОБА_16 , відкинув докази того, що в побитті приймав участь і ОСОБА_12 . Проте, суд першої інстанції досліджуючи обставини кримінальних правопорушень, за яким обвинувачувалися ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , встановив участь кожного з них у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, кваліфікуючими ознаками якого суд визначив вчинення групою осіб та опір іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії. Слід зазначити, що хуліганство, яке супроводжується спричиненням легкого тілесного ушкодження, не потребує додаткової кваліфікації.
Дії ОСОБА_12 кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, скоєне з особливою зухвалістю, яка виразилась в спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , вчинене групою осіб, поєднане з опором ОСОБА_18 , який припиняв хуліганські дії.
Дії ОСОБА_11 також кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, скоєне з особливою зухвалістю, яка виразилась в спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , вчинене групою осіб, поєднане з опором ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які припиняли хуліганські дії.
Таким чином, дії ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які виявилися в тому числі і в спричиненні ОСОБА_16 тілесних ушкоджень судом досліджені та їм надана відповідна правова оцінка, що відобразилася в кваліфікації їх дій за ч. 3 ст. 296 КК України, що, з урахуванням всієї сукупності досліджених судом першої інстанції доказів, є обгрунтованим.

Твердження потерпілої про те, що суд не врахував, що ОСОБА_11 був підбурювачем, не узгоджуються із пред`явленим йому зміненим обвинуваченням та з попереднім обвинуваченням, яке підтримувала потерпіла та її представник.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
В апеляційній скарзі потерпіла посилається на те, що суд не взяв до уваги, що вона підтримувала початковий обвинувальний акт, не надав такому висновку ніякого правового обгрунтування. Вважає, що дії обвинувачених мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України.
Колегія судів не може погодитися з таким твердженням потерпілої, оскільки суд у вироку відобразив, що представник потерпілої ОСОБА_17 , адвокат ОСОБА_19 , просив суд визнати обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296 та п.п. 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки на його думку та думку потерпілої ОСОБА_17 обвинувачені обґрунтовано обвинувачувались у вчиненні умисного вбивства з хуліганських мотивів та за попередньою змовою групою осіб.
Висновками суду першої інстанції ґрунтуються на ретельному аналізі фактичних обставин кримінального провадження, а також безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів сторін, на підтвердження чого суд обгрунтовано послався на роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року №2 «Про судову практику у справах про злочини проти життя та здоров`я особи». Зміст цих висновків логічно та послідовно зазначений в мотивувальній частині оскаржуваного вироку.
Зокрема, суд вказав, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 чи ст. 128 КК України.
Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не допускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Апеляційний суд відмічає, що суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного,
Умисним вбивством з хуліганських мотивів (п. 7 ч. 2 ст. 115) є умисне вбивство, вчинене на ґрунті явної неповаги до суспільства, нехтування загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, а так само умисне вбивство без будь-якої причини чи з використанням малозначного приводу. Коли під час хуліганства заподіяно смерть потерпілого з необережності, дії винного слід кваліфікувати за відповідною частиною ст. 296 та за ст. 119 КК України.
Умисне вбивство визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб (п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України), якщо у позбавленні життя потерпілого брали участь за попередньою домовленістю як співвиконавці дві і більше осіб.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №481-КЕ/2016 від 16.12.2016, який досліджений судом першої інстанції причиною смерті ОСОБА_16 явилась зазначена закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа і масивними крововиливами під мозкові оболонки, в речовину і в шлуночки головного мозку з формуванням зон забою його речовини, що, не зважаючи на комплексну терапію, в ранній післяопераційний період призвело до тяжких ускладнень - набряку-набухання речовини головного мозку з дислокацією стовбурових відділів головного мозку, про що свідчать характерні морфологічні макро- та мікроскопічні ознаки, виявлені при дослідженні трупу та при проведенні судово-гістологічного дослідження, а також свідчення з наданої медичної документації (медична карта №2966 стаціонарного хворого травматологічного відділення та медична карта №5183/607 стаціонарного хворого хірургічного відділення Куп`янської міської лікарні). Тобто, між закритою черепно-мозковою травмою, яка могла бути спричинена ОСОБА_16 під час подій 25.06.2016 і його смертю, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_5 в лікувальному закладі, існує прямий причинний зв`язок. Інші тілесні ушкодження із настанням смерті ОСОБА_16 в зв`язку не перебувають.
Допитані в судовому засіданні експерти, про що зазначено у вироку, пояснили, що комісією більш детально досліджені внутрішньомозкові пошкодження трупу, внаслідок чого зроблено висновок, що переломи тім`яної і потиличної області справа дуже характерні для падіння на розповсюджену поверхню враховуючи точку сходження променів перелому.Загиблому було проведено дві резекції-видалена гематома, можливо справа був синець, а зліва у скроневій області були лише ознаки субарахноїдального крововиливу, які у причинному зв`язку зі смертю не перебувають та при застосуванні до живої людини такі тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Також експерт зазначив, що враховуючи точку докладання сили і товщину кісток - перелом кісток спричинити руками, ногами не можливо.
Експерт ОСОБА_20 суду вказала, що ЗЧМТ, встановлена у ОСОБА_16 , могла утворитись як від ударів тупими твердими предметами з великою силою, так і не виключено, що при падінні з висоти власного зросту. При цьому зазначила, що спричинення такої травми руками малоймовірно, ногами-за умови, що взуті у масивне взуття, чим не можуть бути літні капці. Вказана травма можлива при падінні з умовою надання тілу прискорення з великою силою, тобто внаслідок сильного удару, нанесеного вперед.
З обставин вчинення кримінальних правопорушень та досліджених судом першої інстанції матеріалів спільного умислу на вбивство в обвинувачених так і окремо у ОСОБА_13 не вбачається.

Слід відмітити, що в апеляційній скарзі щодо кваліфікації дій обвинувачених за ст. 115 КК України потерпіла висловила згоду з тим, що умислу на вбивство обвинувачені не мали, натомість вважає, що перекваліфікація дій необхідна на ч. 2 ст. 121 КК України. Розмежування складів злочинів за ч.2 ст. 121 КК України та ч.1 ст. 119 КК України здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною, виходячи з фактичних підстав кваліфікації конкретного суспільно небезпечного діяння, зокрема способу, знаряддя злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень. У цьому контексті необхідно ретельно проаналізувати не лише об`єктивні, а й суб`єктивні ознаки складу злочину, оскільки саме суб`єктивна сторона складу злочину становить основний критерій розмежування вбивства через необережність (ст.119КК України) та умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2ст.121 КК України). Так, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діяннями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.
Специфіка вбивства з необережності полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Необережність є формою вини, для якої характерне поєднання усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №172-КПт/16 від 01.07.2016 Причиною смерті ОСОБА_16 явилась закрита тупа травма голови з переломом кісток склепіння черепа і масивним крововиливом під оболонки, в речовину і в шлуночки головного мозку з частковим розтрощенням речовини головного мозку, що супроводжувалось набряком-набуханням речовини головного мозку, що ускладнилось дислокацією стовбурових відділів головного мозку у великий потиличний отвір.
Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №481-КЕ/2016 від 16.12.2016, про який зазначено вище, причиною смерті ОСОБА_16 явилась зазначена закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа і масивними крововиливами під мозкові оболонки, в речовину і в шлуночки головного мозку з формуванням зон забою його речовини, що, не зважаючи на комплексну терапію, в ранній післяопераційний період призвело до тяжких ускладнень - набряку-набухання речовини головного мозку з дислокацією стовбурових відділів головного мозку, про що свідчать характерні морфологічні макро- та мікроскопічні ознаки, виявлені при дослідженні трупу та при проведенні судово-гістологічного дослідження, а також свідчення з наданої медичної документації.
Вказаним висновком також встановлено, що закрита черепно-мозкова травма з лінійним переломом кісток склепіння черепа, масивними крововиливами під оболонки і речовину головного мозку з формуванням вогнищ його забою носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя; перелом ребра має ознаки тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я; закритий перелом кісток носу має ознаки легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, інші ушкодження носять ознаки легких тілесних ушкоджень. Інші тілесні ушкодження, які локалізувались на обличчі та волосистої частини голови ОСОБА_16 , утворились внаслідок, щонайменш 5 травматичних впливів, та вони не могли привести до формування внутрішньо мозкових ушкоджень і не можуть перебувати в причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого.
Враховуючи зазначене, причину настання смерті ОСОБА_16 , показання експертів, надані в суді першої інстанції, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_13 , завдавши ОСОБА_16 удар, від якого останній впав з послідуючим ударом головою об асфальт, свідомо не припускав настання від його дії такого наслідку як смерть ОСОБА_16 .
Потерпіла зазначає, що локалізація тілесних ушкоджень та їх кількість вказує на наявність в обвинувачених умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень. Проте, з вищезазначеного висновку експертизи вбачається, що всі інші тілесні ушкодження, спричинені ОСОБА_16 відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості та легких і не можуть перебувати в причинному зв`язку із настанням смерті, що спростовує такі доводи ОСОБА_17 .
Відповідно до вироку суду висновком судово-медичної експертизи №422-КП/16 від 19.08.2016 встановлено, що показання ОСОБА_17 дані нею під час проведення слідчого експерименту 20.07.2016 про механізм застосування тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , загалом не суперечать судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_16 ;
висновком судово-медичної експертизи №424-КП/16 від 19.08.2016 встановлено, що показання ОСОБА_21 дані нею під час проведення слідчого експерименту 20.07.2016 про механізм застосування тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , загалом не суперечать судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_16 ;
висновком судово-медичної експертизи №423-КП/16 від 19.08.2016 встановлено, що показання ОСОБА_18 дані ним під час проведення слідчого експерименту 20.07.2016 про механізм застосування тілесних ушкоджень ОСОБА_16 , загалом не суперечать судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_16 .
Судом першої інстанції досліджені показання обвинувачених, потерпілих, свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 .
Досліджені інші докази, а саме: картка первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області, запис №6342 від 25.06.2016 року 23.57 годині, заява ОСОБА_17 від 26.06.2016, протокол огляду предметів від 14.07.2016, прослуховуванням розмови між жінкою та черговим Куп`янського ВП, протокол огляду місця події від 26.06.2016 за участю понятих, додаток до протоколу огляду, протокол огляду місця події від 29.06.2016 з додатком, картку первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до Куп`янського відділу поліції ГУНП в Харківській області, запис №6487 від 30.06.2016 року, протоколом огляду місця події від 30.06.2016 за участю понятих, з додатком, медичну картку стаціонарного хворого №2967 та довідки від 05.07.2016, з яких вбачається, що ОСОБА_18 ушпиталений до КЗОЗ «Куп`янської міської лікарні» 26.06.2016 о 01-20, протокол огляду місця події від 02.07.2016 за участю понятих, протокол огляду місця події від 02.07.2016 за участю понятих з додатком, протокол огляду місця події від 05.07.2016 за участю понятих з додатком, протокол обшуку від 06.07.2016 за участю понятих, з додатком, протокол обшуку від 11.11.2016 за участю понятих, постанова слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_41 від 12.12.2016 вилучені речі та документи в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001930 від 26.06.2016 про визнання речовими доказами, протокол освідування особи та протоколи отримання зразків для експертизи від 06.07.2016 у ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , висновок судово-імунологічної експертизи №2130-И/16 від 10.10.2016, висновок судово-імунологічної експертизи №2129-И/16 від 10.10.2016, висновок судово-імунологічної експертизи №2131-И/16 від 10.10.2016, висновок судово-імунологічної експертизи № 2132-И/16 від 10.10.2016, висновок судово-імунологічної експертизи №2136-И/16 від 10.10.2016, висновок судово-імунологічної експертизи №2137-И/16 від 10.10.2016, висновок судово-імунологічної експертизи №2133-И/16 від 10.10.2016 , висновок судово-імунологічної експертизи №2135-И/16 від 10.10.2016, висновком судово-медико-криміналістичної експертизи №330-МК/16 від 29.08.2016, висновок судово-імунологічної експертизи №2134-И/16 від 10.10.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №316-МК/16 від 19.08.2016 - одягу ОСОБА_12 , висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №332-МК/16 від 29.08.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №331-МК/16 від 29.08.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №330-МК/16 від 19.08.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №329-МК/16 від 29.08.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №317-МК/16 від 19.08.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №318-МК/16 від 19.08.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №319-МК/16 від 19.08.2016, висновок судово-медико-криміналістичної експертизи №315-МК/16 від 19.08.2016, протокол проведення слідчого експерименту від 20.07.2016 за участю потерпілої ОСОБА_17 , спеціаліста: інспектора криміналіста, судово-медичного експерта ОСОБА_20 , понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 ,
протокол проведення слідчого експерименту від 20.07.2016 за участю свідка ОСОБА_21 , спеціаліста: інспектора криміналіста, судово-медичного експерта ОСОБА_20 , понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 ,
протокол проведення слідчого експерименту від 20.07.2016 за участю потерпілого ОСОБА_18 , спеціаліста: інспектора криміналіста, судово-медичного експерта ОСОБА_20 , понятих ОСОБА_42 та ОСОБА_43 ,
протокол проведеного слідчого експерименту від 16.09.2016 за участю потерпілого ОСОБА_18 , потерпілої ОСОБА_17 , понятих ОСОБА_44 та ОСОБА_45 . Слідчим експериментом було проведено перевірку показань свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_35 та потерпілого ОСОБА_18 , ОСОБА_17
протокол проведеного слідчого експерименту від 13.10.2016 за участю потерпілого ОСОБА_18 , потерпілої ОСОБА_17 , понятих ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , підозрюваного ОСОБА_14
протокол слідчого експерименту від 13.10.2016 за участю потерпілого ОСОБА_18 , потерпілої ОСОБА_17 , понятих ОСОБА_47 та ОСОБА_49 , підозрюваного ОСОБА_13
протокол слідчого експерименту від 11.11.2016 за участю потерпілої ОСОБА_17 , понятих ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , підозрюваного ОСОБА_12
протокол слідчого експерименту від 05.12.2016 за участю підозрюваного ОСОБА_11 , спеціаліста: інспектора криміналіста ОСОБА_52 , судово-медичного експерта ОСОБА_20 , понятих ОСОБА_53 та ОСОБА_54 ,
протокол огляду предметів від 12.12.2016 - лазерних дисків та аналізу отриманої в ПРат МТС Україна інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг по телефонам: 095- 526-75-13 ( ОСОБА_14 ), НОМЕР_1 ( ОСОБА_13 ), НОМЕР_2 ( ОСОБА_11 ), НОМЕР_3 ( ОСОБА_12 ), НОМЕР_4 ( ОСОБА_27 ), НОМЕР_5 ( ОСОБА_26 ), НОМЕР_6 ( ОСОБА_21 ), НОМЕР_7 ( ОСОБА_18 ),
в судовому засіданні переглядався вилучений відеозапис з камер спостереження,
інформацієя Куп`янського ВП ГУНП України в Харківській області, відповідно до ІПС «АРМОР»,
інформацієя Куп`янського ВП ГУНП України в Харківській області за вих. №85/20028 від 13.09.2016 з якої вбачається, що 26.06.2016 надійшли заяви від ОСОБА_14 та ОСОБА_13 про те, що 25.06.2016 о 23-30 в районі кафе центрального парка м. Куп`янська їх побили ОСОБА_18 та ОСОБА_16 . За цими заявами внесено відомості до ЄРДР за №0001929 від 26.06.2016 за ч.2 ст. 296 КК України,
постанову про закриття кримінального провадження від 29.12.2016,
висновок комісійної судово-медичної експертизи №448-КЕ/2016 від 12.10.2016 на момент огляду ОСОБА_12
копії Журналу №2/6 реєстрації амбулаторних хворих, Журналу №8 реєстрації громадян, які звернулись за медичною допомогою, до медичного закладу звернувся 26.06.2016 о 02-05 ОСОБА_13 ,
повідомлення КЗОЗ «Куп`янської центральної міської лікарні» встановлено, що до медичного закладу звернувся 26.06.2016 о 02-15 ОСОБА_14 ,
висновок судово-медичної експертизи №335-КП/16 від 30.06.2016 яким встановлено, що у ОСОБА_14 встановлено садно в області спинки носу справа, яке утворилось від дії тупого твердого предмета по механізму здавлення-тертя, можливо у строк 25.06.2016, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень,
висновок судово-медичної експертизи №619-КП/16 від 28.12.2016 яким встановлено, що у ОСОБА_14 мало місце садно в області спинки носа справа. Враховуючи характер і локалізацію вказаного тілесного ушкодження механізм і спосіб його спричинення не суперечить показанням ОСОБА_14 під час слідчого експерименту,
висновок судово-медичної експертизи №5110-ая/16 від 07.09.2016 згідно наданої документації у ОСОБА_14 при його зверненні до лікувального закладу мали місце тілесні ушкодження садна правої скроневої області, садна в області правого стегна, колінних суглобів. Ці ушкодження утворились від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом-тертя- ковзання, та могли бути отримані: садна правої скроневої області, садна в області правого стегна, колінних суглобів не пізніше дати звернення та встановлення ушкоджень у лікувальному закладі, а саме 26.06.2016. Садно на спинці носу утворилось за 5-9 діб до моменту огляду судово-медичним експертом (30.06.2016) від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом тертя-ковзання. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень
висновок судово-медичної експертизи № 336-КП/16 від 30.06.2016, у ОСОБА_13 встановлені синець в окологлазничній області лівого ока, синець на всьому протязі передньої поверхні лівої вушної раковини, які утворились від дії тупих твердих предметів по механізму тиску-розтягування, можливо у строк 25.06.2016, являються легкими тілесними ушкодженнями,
висновок судово-медичної експертизи №620-КП/16 від 28.12.2016, у ОСОБА_13 наявний синець в окологлазничній області лівого ока, синець на всьому протязі передньої поверхні лівої вушної раковини та встановлено, що механізм і спосіб його утворення не суперечить показанням ОСОБА_13 під час слідчого експерименту,
висновок судово-медичної експертизи № 5111 - Ая/16 від 07.09.2016 ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження: садна на голові, лівій руці та лівій нозі; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку,
висновком судово-медичної експертизи №172-КПт/16 від 01.07.2016 щодо спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_16 ,
висновок судово-медичної експертизи №344-КП/16 від 05.07.2016 щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_17 ,
висновок судово-медичної експертизи №355-КП/16 від 06.07.2016 щодо тілесних ушкоджень ОСОБА_18 ,
показання допитаного у судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_55 ,
висновок судово-медичної експертизи №422-КП/16 від 19.08.2016, висновок судово-медичної експертизи №428-КП/16 від 19.08.2016, висновок судово-медичної експертизи №425-КП/16 від 19.08.2016, висновок судово-медичної експертизи №424-КП/16 від 19.08.2016, висновок судово-медичної експертизи №423-КП/16 від 19.08.2016, висновки судово-психіатричного експерта №692 від 19.09.2016, №693 від 19.09.2016, №690 від 19.09.2016 та №691 від 19.09.2016, висновок судово-медичної експертизи №617-КП/16 від 28.12.2016, висновок судово-медичної експертизи №620-КП/16 від 28.12.2016, висновок судово-медичної експертизи №620-КП/16 від 28.12.2016, висновок судово-медичної експертизи №426-КП/16 від 19.08.2016, висновок судово-медичної експертизи №429-КП/16 від 19.08.2016, висновок судово-медичної експертизи №615-КП/16 від 28.12.2016, висновок судово-медичної експертизи №616-КП/16 від 28.12.2016, висновок комісійної судово-медичної експертизи №481-КЕ/2016 від 16.12.2016 з врахуванням висновку експерта №172-КПт/16 від 01.08.2016,
досліджені пояснення судово-медичних експертів ОСОБА_56 , ОСОБА_20 .
З огляду на сукупність доказів суд першої інстанції ретельно перевірив усі обставини вчиненого злочину, дав відповідно до ст. 94 КПК України оцінку всім доказам та дійшов обґрунтованого висновку щодо кваліфікації дій всіх обвинувачених за ч.3 ст. 296 КК України, дій ОСОБА_14 за ч. 3 ст. 296 КК України та за ч.1 ст. 122 КК України, а дій ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 296 КК України та за ч.1 ст. 119 КК України. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності вини обвинувачених у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, наявність обставин, що обтяжують покарання, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Зокрема, при призначенні покарання ОСОБА_11 , суд врахував дані про те, що в органах МВС працював з 01.09.2004 наказом №317о/с від 06.09.2016 звільнений зі служби у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, відповідно до п. 6 ч. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію», знятий з військового обліку 22.12.2011 і переданий на службу в органи МВС, раніше не судимий, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_8 від 25.09.2013, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується - задовільно, має на утриманні малолітню дитину дочку ОСОБА_57 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_12 раніше не судимий, проте притягувався до кримінальної відповідальності 26.04.2010 за ч.2 ст.296 КК України, згідно з постановою Куп`янського міськрайонного суду від 05.12.2011 ОСОБА_12 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296 КК України внаслідок акта амністії, за місцем проживання характеризується задовільно, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_9 від 10.10.2013, перебуває на обліку військовозобов`язаних запасу, проходив військову службу з 1993 по НОМЕР_10 , має на утриманні неповнолітніх дітей, одружений, тимчасово непрацюючий, має професійно-технічну освіту, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра поліклінічного відділення Куп`янської центральної міської лікарні не знаходиться.
Стосовно ОСОБА_14 судом встановлено що він раніше не судимий, притягувався до кримінальної відповідальності 27.10.2006 за ч.1 ст. 296 КК України, справу закрито постановою Куп`янського міськрайонного суду від 04.12.2006 на підставі ст. 7-1 КПК України, ст. 45 КК України, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_11 від 08.05.2015, перебуває на обліку офіцерів запасу, службу у ЗСУ не проходив, проходив військову підготовку при Харківському університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедуба, фізична особа-підприємець, одружений, має на своєму утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_58 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_59 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра поліклінічного відділення Куп`янської центральної міської лікарні не знаходиться.
ОСОБА_13 як встановив суд першої інстанції раніше не судимий, має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_12 від 18.03.2011, не перебуває на обліку військовозобов`язаних запасу, 28.07.1995 зарахований курсантом Харківського військового університету, фізична особа-підприємець, одружений, має на своєму утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_60 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_61 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра поліклінічного відділення Куп`янської центральної міської лікарні не знаходиться.
Покарання, що призначене обвинуваченим, визначене судом в межах санкцій відповідних статей КК України, за якими обвинувачуються останні. ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_11 звільнені судом від відбування призначеного їм покарання на підставі Закону Україну «Про амністію у 2016 році». Застосування положень цього закону вмотивоване у вироку суду з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень та особистих обставин обвинувачених, які на день набрання чинності вищевказаним Законом мали дітей, яким не виповнилося 18 років. Покарання, призначене судом ОСОБА_12 , з застосуванням ст. 75 КК України відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступеню участі у його вчиненні.
Призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, є вмотивованим, за своїм видом та розміром з урахуванням кваліфікації дій обвинувачених узгоджується з вимогами КК України.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Підстав для скасування вироку суду за апеляційними доводами не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного обвинувального вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_15 залишити без задоволення.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 06 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: