Провадження № 1-кс/756/1703/20
УХВАЛА
Іменем України

20 серпня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.06.2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001531 від 16.03.2020 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Оболонського районного суду м. Києва17.08.2020 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення старшого слідчого СВ Києво- Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.06.2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001531 від 16.03.2020 року.

Скарга обґрунтована тим, що події описані в повідомлені про підозру насправді не мали місця, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , ґрунтується на припущеннях, слідчий не встановив подію кримінального правопорушення, тобто час, місце та спосіб його вчинення, що, як наслідок, утворює відсутність складу злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.
Захисник ОСОБА_3 звертає увагу на те, що твердження слідчого у повідомленні про підозру, яке оскаржується, про те, що в березні 2019 року неповнолітній ОСОБА_8 був змушений просити притулку у ОСОБА_4 , спростовуються наданими слідчому квитками на авіарейси, за даними яких ОСОБА_9 з березня по 25 травня 2019 року перебув на навчанні в приватній школі на Мальті. Нанесення ОСОБА_4 побоїв племіннику ОСОБА_10 слідчий доводить висновком судово-медичного огляду від 02.03.2020 року, під час якого у дитини були виявлені легкі тілесні ушкодження. Захисник ОСОБА_3 вважає, що слідчим при цьому прихована інформація щодо ймовірного отримання виявлених у неповнолітнього ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень під час його втечі з місця злочину 01.03.2020 року, який зафіксовано на відеозаписах з камер зовнішнього відеоспостереження, де внаслідок падіння на хлопця драбини, за допомогою якої він намагався перетнути огорожу, ОСОБА_8 і отримав дані ушкодження обличчя. На думку захисника ОСОБА_3 твердження слідчого про нанесення ОСОБА_4 побоїв племіннику ОСОБА_10 спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи № 033-14-2020, відповідно до якого подряпини повік лівого ока, синець лівої ділянки обличчя могли утвориться 01.03.2020 року внаслідок ударів драбиною, яку ОСОБА_8 не втримав руками, втікаючи з місця вчинення ним злочину.
ОСОБА_3 зауважує у скарзі, що повідомлення про підозру ґрунтується виключно на показах неповнолітнього ОСОБА_11 , який страждає на не соціалізовані розлади поведінки та не здатний на даний час у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
Крім цього, ОСОБА_3 стверджує у скарзі про існування неприязних стосунків між підозрюваною ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_12 , який має вплив на неповнолітнього ОСОБА_11 , та свідчення якого поряд із показаннями неповнолітнього ОСОБА_11 покладені в основу повідомлення про підозру відносно ОСОБА_4 .
Адвокат ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , оскільки дійшов висновку, що в діях останньої відсутній склад інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, адже обов`язковою ознакою складу злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, є систематичність, яка передбачає вчинення особою три і більше разів протиправного діяння. Проте, ОСОБА_4 ніколи не притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства в сім`ї, що, на думку захисника, виключає наявність у її діях складу інкримінованого кримінального правопорушення.

Посилаючись на викладені вище обставини, на незаконність та необґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, адвокат ОСОБА_3 просить її скасувати.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 вимоги поданої ним скарги підтримав з кладених в ній підстав, просив скаргу задовольнити.
Прокурори ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , кожна окремо, в судовому засіданні частково погодилися з доводами, викладеними в скарзі захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 , у вирішенні порушеного у скарзі питання покладалися на розсуд суду.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001531 від 16.03.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та за підозрою ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 126-1, 166 КК України, заслухавши особу, яка подала скаргу та прокурорів, які входять до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, дійшов до наступного висновку.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Як встановлено з досліджених матеріалів досудового розслідування, старшим слідчим СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області майором поліції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_15 01.06.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України у кримінальному провадженні № 0001531 від 16.03.2020 року.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, достатності, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду. Відтак, під час розгляду даної скарги слідчим суддею не оцінювались докази з точки зору їх достатності й допустимості. На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру. Із поданої скарги видно, що підставами для скасування повідомлення про підозру адвокатом ОСОБА_3 , зокрема, зазначено відсутність складу інкримінованого ОСОБА_14 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Диспозиція ст. 126-1 КК України передбачає злочин, який полягає у вчинені домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Відповідно до вимог п.п. 4, 5, 6 ч. 1 статті 277 КПК України повідомлення про підозру має містити відомості, зокрема, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
У тексті пред`явленого ОСОБА_4 повідомлення про підозру відсутня правова кваліфікація за ст.126-1 КК України, яка б узгоджувалась з диспозицією інкримінованої статті, передбаченою законодавцем, що, на думку слідчого судді, не відповідає вимогам п. 5 ч. 1 ст. 277 КПК України.
Так, відповідно до оскаржуваного повідомлення про підозру ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме в домашньому умисному систематичному фізичному та психологічному насильстві. На цьому правова кваліфікація інкримінованого злочину закінчена.
Виписана слідчим та погоджена прокурором правова кваліфікація ст. 126-1 КК України у оскаржуваному повідомленні про підозру не містить двох обов`язкових елементів вказаного злочину, передбачених диспозицією цієї статті КК України: у правовій кваліфікації не зазначена особа, щодо якої було вчинено злочин, та не зазначені негативні наслідки, настання яких є обов`язковим для кваліфікації протиправних дій саме як домашнього насильства.
Крім того, органом досудового розслідування в повідомленні про підозру за ст. 126-1 КК України стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, не містить зазначення часу та місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру, зокрема щодо систематичності в діях ОСОБА_4 при вчиненні домашнього насильства. Таким чином, оскаржуване повідомлення про підозру не відповідає і вимогам п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК.
Суб`єкт злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України спеціальний це член подружжя чи колишнього подружжя або інша особа, яка перебуває у сімейних або близьких відносинах. Відповідно до закону сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Близькі особи це особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також незалежно від зазначених умов чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлював чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.
Повідомлення про підозру за ст. 126-1 КК України, висунуте ОСОБА_4 , яка є рідною тіткою неповнолітнього ОСОБА_11 , не містить ознак ОСОБА_4 як спеціального суб`єкта або близької особи, ознак перебування вказаних двох осіб у сімейних або близьких відносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Оскільки ОСОБА_4 не затримувалася на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, їй не обирався жодний з передбачених КПК запобіжних заходів, то, відповідно, слідчий, який 01.06.2020 склав та у подальшому вручив ОСОБА_4 повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, вже повинен був мати у наявності достатні докази для підозри вказаної особи у вчиненні кримінального правопорушення, відомості про яке ще 16.03.2020 були внесені в ЄРДР.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Згідно з положеннями ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду. Слідчим суддею не оцінювались докази з точки зору їх достатності й допустимості.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України"), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Із поданої скарги вбачається, що підставами для скасування повідомлення про підозру зокрема захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 зазначено відсутність складу інкримінованого злочину.
Диспозиція ст. 126-1 КК України передбачає злочин, який полягає у вчинені домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Наведене свідчить про те, що конструкція злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України передбачає наявність як спеціального суб`єкта, так і спеціального потерпілого, проте повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України відносно племінника Невгодовського Арсенія ознак вказаного обов`язкового конструктивного зв`язку не містить, як не містить і ознак систематичності в діях ОСОБА_4 у вчинені домашнього насильства стосовно племінника.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини ( п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, остаточне 21/07/2011), коли проходить певний строк, проводиться досудове розслідування, зокрема, слідчі дії, то безумовно рівень обґрунтованості підозри повинен зростати, адже метою досудового розслідування є підтвердження або спростування підозри.
Оцінюючи в сукупності обставин кримінального провадження, досліджені слідчим суддею надані матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001531 від 16.03.2020 року, враховуючи викладені вище недоліки оскаржуваного повідомлення про підозру від 01.06.2020 щодо вчинення підозрюваною ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, його складу, слідчий суддя дійшов висновку, що пред`явлена ОСОБА_4 підозранездатна переконати стороннього спостерігача, що ця особа може бути причетна до інкримінованого їй кримінального правопорушення, а тому у розумінні практики Європейського суду з прав людини та положень КПК України є очевидно необґрунтовано, що є безумовною підставою для її скасування.
На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 276-277, 303 - 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_4 , на повідомлення старшого слідчого СВ Києво- Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.06.2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001531 від 16.03.2020 року - задовольнити.

Скасувати повідомлення старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_5 від 01.06.2020 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001531 від 16.03.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1