Справа № 727/6274/20
Провадження № 1-кс/727/1796/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 11.01.2020 року, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До суду звернулася слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 .

Посилається на те, що в період часу з 07.04.2019р. по 08.04.2019р., ОСОБА_4 , на прохання своїх сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишився доглядати їх малолітніх синів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по місцю їх проживання в домогосподарстві, розташованому в АДРЕСА_2 .

Так, 07.04.2019р., в невстановлений час, ОСОБА_4 знаючи, що батьки обох дітей знаходяться в с. Плоска, Путильського району Чернівецької області та будучи переконаним, що повернуться вони лише під вечір 08.04.2019р., знаходячись по місцю проживання малолітніх дітей, в домогосподарстві, розташованому в АДРЕСА_2 , з метою задоволення своєї статевої пристрасті без добровільної згоди ОСОБА_9 , який внаслідок малолітства не міг усвідомлювати сутність та значення вчинюваних відносно нього дій, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з анальним та оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_9 з використанням геніталій. Так, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на задоволення статевої пристрасті, змусив малолітнього ОСОБА_9 роздягнутися та прилягти на ліжко. Після чого, ОСОБА_4 проти волі малолітнього ОСОБА_9 , перебуваючи в лежачому положенні на ліжку позаду малолітнього ОСОБА_9 ввів свій статевий орган в анальний отвір малолітнього ОСОБА_9 , спричинивши останньому фізичний біль. У подальшому ОСОБА_4 , підвівшись разом з малолітнім ОСОБА_9 з ліжка, ввів свій статевий орган у ротову порожнину малолітнього ОСОБА_9

28.07.2020р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152 КК України.

Під час досудового розслідування, встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених в ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати домашній арешт.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 11.01.2020р.

28.07.2020р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152 КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Так, з матеріалів доданих до клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_4 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами: протоколом прийняття заяви у ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення від 13.01.2020р.; експертними висновками практичного психолога ЦСПРД ССД Чернівецької ОДА від 08.01.2020р. щодо дослідження малолітніх ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; показаннями, що отримані у малолітніх дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в порядку ст. 225 КПК України (під час досудового розслідування в судовому засіданні); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; висновками судово-медичного експерта №395ст від 19.06.2020р. та №396ст від 19.06.2020р.; висновками судово-психіатричного експерта №359 та №360 (комплексні психолого-психіатричні експертизи, які проведені щодо малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ); показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , що отриманні під час досудового розслідування, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, підозра у яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Також вважаю, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому підозрюваному ОСОБА_4 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому враховую те, що він підозрюється вчиненні особливо тяжкого злочину, із застосуванням насильства до малолітніх дітей, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, вважаю, що в даному конкретному випадку слід скористатися ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні злочину, із застосуванням насильства.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 193-194, 197, 199, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 24 вересня 2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали мені вручено _______________________

28.07.2020 року (підпис)