У Х В А Л А
Іменем України

16 жовтня 2020 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, якою було подано клопотання ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна,-
ВСТАНОВИВ:
13.10.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту з майна автомобіля «КІА Маджентіс» д.н.з. НОМЕР_1 . Мотивуючи своє клопотання тим, що у кримінальному провадженні № 0000399 за ст. 290 КК України, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року було накладено арешт на автомобіль «КІА Маджентіс» д.н.з. НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_3 . З матеріалів кримінального провадження не вбачається, що відносно його майна, на яке накладено арешт, існують підозри вважати, що воно є доказом злочину та матеріали даного кримінального провадження не містять доказів в подальшому арешті майна, оскільки експертне дослідження автомобіля проведене.
У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав викладених в ньому та просив його задовольнити.
Слідчий Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення даного клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши наявні у розпорядженні суду матеріали, дійшов висновку про наступне.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано захист права власності.
Згідно з цією нормою кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом.
Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади у право особи на мирне володіння майном має бути законним, тобто здійснюватись лише на підставах та у порядку, передбачених законом.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.
У силу ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України до завдань кримінального провадження з-поміж іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
У контексті скарги, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності обмеження власника можливості реалізації ним права власності.
Статтею 16 КПК України та передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження можливе лише на підставі вмотивованого судового рішення, без наявності якого допускається лише тимчасове вилучення майна.
Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.
Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року задоволене клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №3 та накладений арешт на автомобіль «КІА Маджентіс» д.н.з. НОМЕР_1 .
У зазначеному кримінальному провадженні відсутня будь яка обґрунтована підозра будь якій особі, в тому числі ОСОБА_3 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, транспортний засіб в розшуку не перебуває.
Частиною 1 статті 7 КПК визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься законність.
Вказана засада кримінального провадження у силу статті 9 КПК полягає у обов`язку слідчого, прокурора, слідчого судді під час кримінального провадження неухильно дотримуватися вимог, зокрема, Кримінального процесуального кодексу України.
Крім того, як вказано у судовому рішенні, арешт накладений у зв`язку з тим, що транспортний засіб «КІА Маджентіс» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, тому з метою недопущення його відчуження підданий арешту.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається у випадках, зокрема, якщо слідчий або прокурор не доведуть, що може бути виконане завдання, для виконання якого вказані особи звертаються з відповідним клопотанням.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, з-поміж іншого, є доказом злочину, а також для забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
У силу ст. 98 КПК до речових доказів кримінальний процесуальний закон відносить, серед іншого, об`єкти, набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, завданням арешту майна у цьому випадку є забезпечення збереження певних предметів не як об`єктів права власності, а саме як речових доказів, тобто таких, що зберегли на собі сліди злочину або є безпосередніми носіями інформації про обставини вчинення злочину.
Згідно з ч. 1 ст.174 КПК арешт майна може бути скасований у разі, коли буде доведено, що у подальшому застосуванні даного заходу відпала потреба.
Отже, вищенаведене доводить, що подальшим перебуванням майна під арештом продовжується порушення права володіння ОСОБА_3 на дане майно.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 2, 8, 9, 16, 85, 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ :
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 31.07.2020 року (справа № 754/9442/20, провадження № 1-кс/754/1902/20) на автомобіль «КІА Маджентіс» д.н.з. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні № 0000399 - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1