ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1383/20 Справа № 209/1949/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (приймає

участь в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (приймає

участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає

участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта початкова середня, навчається у ліцеї № 15 у 9 класі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, оскільки судом не було взято до уваги обставини, які мають враховуватись при обранні запобіжного заходу та підстави обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Зазначає, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.
Суд не прийняв до уваги те, що злочин, передбачений ч. 4 ст 187 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів підвищеної суспільної небезпеки, за який законодавством передбачено покарання від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 в даному випадку в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського відділення поліції Кам`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому з 21.00 години до 06.00 години залишати місце свого проживання з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, однак є підстави вважати, що тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою є не виправданим, та існують підстави для обрання останньому менш обтяжливого запобіжного заходу, оскільки слідчим і прокурором не обґрунтована недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка не підтримала подану апеляційну скаргу та зазначила, що на цей час вказані ризики відпали, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги прокурора не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинно мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин, суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На думку колегії суддів, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ці вимоги закону були дотримані.
Так, відповідно до наданих матеріалів, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Згідно із наданими до клопотання матеріалами, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого його злочині підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом допиту потерпілого; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; - висновком товарознавчої експертизи; - висновками судово-медичних експертиз; - протоколами пред`явлення особи для впізнання потерпілому; - протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що на час розгляду клопотання слідчого об`єктивно існував ризик - переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому для його запобігання, необхідно було застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме такий запобіжний захід міг забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
При цьому слідчим суддею обгрунтовано не встановлено наявність такого ризику як незаконний вплив на іншого підозрюваного, оскільки прокурором та слідчим не доведено наявність цього ризику.
Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховує особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, вік підозрюваного, який є неповнолітнім.
Доводи прокурора щодо вчинення ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину не є безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, оскільки ймовірність призначення суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення особи від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Колегія суддів вважає, що встановлений судом ризик разом із з урахуванням особи підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, вік підозрюваного не є достатніми для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, у зв`язку з чим доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 саме цього виключного запобіжного заходу, колегія суддів вважає не переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення щодо останнього ризику, з числа передбачених ст. 177 КПК України, лише у такий спосіб.
Відповідно до положень чинного Кримінального процесуального кодексу України, запобіжний захід застосовується з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання існуючим ризикам. Запобіжний захід має відповідати тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого особа підозрюється, а також бути співмірним з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно із ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Окрім того, прокурор в судовому засіданні суду апеляційної інстанції подану апеляційну скаргу не підтримала та зазначила, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 перебуває на розгляді в суді першої інстанції, де під час підготовчого судового засідання запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 не обирався, а тому ризики зазначені в апеляційній скарзі є неактуальними.

Зазначене підтверджується листом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.10.2020 року, відповідно до якого, в провадженні суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та 20.10.2020 року було проведено підготовче судове засідання, під час якого від прокурора клопотань про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_12 не надходило.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що, на час розгляду клопотання слідчого, запобіжний захід у виді домашнього арешту був достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

Враховуючи зазначене, апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :

_____________ _________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4