Справа № 462/5913/20
провадження 1-кс/462/1604/20
У Х В А Л А

30 вересня 2020 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Залізничного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001640 від 25.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , звернулася в суд з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: транспортний засіб «Skoda Octavia A5», номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Skoda Octavia A5», номерний знак НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , дебетова картка «Monobank» №262718.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що дане майно виявлене та вилучене під час огляду місця події від 26.09.2020 року, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001640.
Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності слідчого, з огляду на вимоги ч.1 ст.172 КПК України і приймаючи до уваги підставне прохання слідчого з цього приводу, викладене у клопотанні.

Також дане клопотання можливо розглянути за відсутності володільця майна ОСОБА_5 , який, будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду клопотання, про що свідчить телефонограма, в судове засідання не з?явилася, однак його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, перевіривши матеріали кримінального провадження №0001640, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0001640, 25.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч.3 ст.187 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.09.2020 року ОСОБА_5 , перебуваючи в попередній змові групою осіб з ОСОБА_7 , приблизно о 19:00 годин, знаходячись по АДРЕСА_1 , маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, поєднаного з проникненням у житло, діючи по заздалегідь розробленому плану, ввівши в оману раніше невідому їм ОСОБА_8 , яка не підозрюючи про злочинні наміри останніх, відчинила вхідні двері в своє помешкання квартиру АДРЕСА_2 вище вказаного житлового будинку, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проникли у вказане житло. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийняли з кишень свого одягу два розкладних ножі, висловили до ОСОБА_8 погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, повідомили їй вимогу надати їм наявні у неї грошові кошти. ОСОБА_8 , сприймаючи висловлені щодо неї погрози як такі, що реально загрожують її життю та здоров`ю, усвідомлюючи, що у випадку невиконання вимог вказаних осіб, висловлені ними щодо неї погрози будуть реалізовані, видала наявні в неї грошові кошти в сумі 500 гривень, які знаходилися на кухні зазначеного помешкання, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 діючи спільно, відкрито заволоділи вказаними грошовими коштами, однак невдовзі були затримані на місці вчинення злочину працівниками поліції та у вчиненому ними злочині були викриті.

Під час проведення огляду місця події 26.09.2020 року, на підставі добровільної видачі ОСОБА_5 , було вилучено транспортний засіб «Skoda Octavia A5», номерний знак НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Skoda Octavia A5», номерний знак НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , дебетова картка «Monobank» №262718.
Частиною 2 ст.168 КПК України визначено, що під час обшуку, огляду може здійснюватися тимчасове вилучення майна.
Відповідно до вимог ст.ст. 236, 237 КПК України при обшуку, огляді слідчий, прокурор має право тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст.167, ч.5 ст.171 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Дослідженням матеріалів клопотання встановлено, що таке подано в строк, визначений ч.5 ст.171 КПК України.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Стаття 171 КПК України передбачає, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частина 2 цієї статті зазначає вимоги яким повинно відповідати клопотання, а саме:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування до нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що у поданому клопотанні слідчим не наведено жодного обґрунтування, що вказане майно, яке визнане речовим доказом, має доказове значення щодо встановлення обставин у кримінальному провадженні, та що воно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 236, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

В клопотанні слідчого Залізничного відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні №0001640 від 25.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1