КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю:
представника власника майна ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Apple іРhone 5S» ІMЕІ: НОМЕР_1 , вилучений під час обшуку 24.09.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свої апеляційні скарги вказують на те, що в ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди містять вилучені речі та документи, у тому числі, чи є вони знаряддям вчинення кримінального правопорушення або інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а саме вилучені речі та документи, а також, яким чином вилучені речі та документи могли бути використані як знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України. Крім того, в оскаржуваній ухвали відсутнє належне мотивування прийнятого рішення, не визначено мети і завдання заходу забезпечення кримінального провадження, відсутнє будь-яке посилання на норми кримінального процесуального кодексу, якими слідчий суддя керувався приймаючи рішення, що обґрунтовано свідчить про те, що судовий розгляд проведено поверхово.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, як зазначає апелянт, розгляді клопотання проводився без виклику власника майно або його представника, копія оскаржуваного рішення отримана лише 15.10.2020 року, а апеляційна скарга подана в межах визначених ч. 3 ст. 395 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення власника майна або його представника, колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта щодо своєчасного оскарження ухвали слідчого судді.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000601 від 05.06.2019 року за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що з грудня 2018 року по грудень 2019 року ОСОБА_10 маючи корисливий мотив, будучи обізнаним про те, що для проведення будівельних робіт по вул. Вознесенський узвіз, 28-30, що у Подільському районі міста Києва є всі необхідні дозвільні документи, діючи умисно як організатор злочинної групи до якої входили: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які в свою чергу залучили ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, маючи умисел на вчинення злочину проти встановленого порядку і свобод здійснення законної господарської діяльності ТОВ «БУДГРУППРОЕКТІНВЕСТ-2» та ТОВ «МОСТИЦЬКИЙ 2», з метою викупу та отримання у власність за заниженою вартістю об`єкту будівництва житлового будинку з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом по АДРЕСА_2 , шляхом перешкоджали здійсненню законній господарській діяльності ТОВ «УДГРУІІПРОЕКТІНВЕСТ-2» та TOB «МОСТИЦЬКИЙ 2», поєднаний із незаконним обмеженням їх діяльності та доступу до об`єкта будівництва.

Залучені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 : ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та інші встановлені досудовим розслідуванням особи, за грошову винагороду, здійснювали цілодобове чергування, у попередньо встановленому наметі, на даному в`їзді до будівельного Майданчику та блокування будівельної техніки та працівників підприємства до об`єкту будівництва за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином перешкоджали проведенню будівельних робіт.

24.09.2020 за адресою проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва, а саме: АДРЕСА_3 , проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Apple іРhone 5S» ІMЕІ: НОМЕР_1 .

24.09.2020 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 206 КК України.
Постановою слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_7 від 25.09.2020 року вказане в клопотанні майномобільний телефон марки «Apple іРhone 5S» ІMЕІ: НОМЕР_1 визнано в кримінальному провадженні №0000601 від 05.06.2019 року речовим доказом.

28 вересня 2020 року слідчий СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме мобільний телефон марки «Apple іРhone 5S» ІMЕІ: НОМЕР_1 , вилучений під час обшуку 24.09.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на наявність правових підстав, передбачених ч. 3, 5 ст. 170 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року зазначене клопотання задоволено та накладено арешт на вказане майно.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0000601 від 05.06.2019 року, про накладення арешту на вищевказане майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обґрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч твердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як вважає колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України та відповідною постановою органу досудового розслідування правомірно визнане речовими доказами (а.с. 73-74).

Крім того, санкція ч. 3 ст. 206 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.
При цьому, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.
Доводи представника власника майна про те, що арештоване майно не відповідає ознакам речового доказу є недоведеними та спростовуються наданими матеріалами справи, зокрема постановою органу досудового розслідування про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі представник власника майна також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме мобільний телефон марки «Apple іРhone 5S» ІMЕІ: НОМЕР_1 , вилучений під час обшуку 24.09.2020 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5838/2020 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_16
Доповідач: ОСОБА_1