Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/615/20
н/п 1-кп/490/410/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_10 ,
розглянувши відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000031 (об`єднаному з кримінальним провадженням № 0004392 від 15.12.2019 та №0000781 від 23.02.2020 ) відомості про які внесені 03.01.2020 р. в Єдиний реєстр досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, неодруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно обвинувального акту до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимий вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.06.2020 року за ч.1, 2, 3 ст. 185 КК України, ч.1 ст. 125, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2019 року ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 , де останній проживає разомі з рідною бабусею ОСОБА_8 , дістав з жіночої сумки останньої ключі від квартири АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_9 та з метою реалізації повторного злочинного корисливого умислу направленого на таємне викрадення майна останнього, направився за вищевказаною адресою.

У період часу з 13.12.2019 по 12:30 год. 14.12.2019 ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, скориставшись наявним у нього ключем, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , таємно викрав чуже майно, що належало потерпілому ОСОБА_9 - ноутбук марки "HP" Laptop, model 15-da0233ur, s/n CND8292SNW, вартістю 7 200 гривень та грошові кошти у сумі 2500 грн.
Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальні збитки на суму 9 700 грн.
Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у житло, вчинені повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Крім того, 16.12.2019 року в період часу з 15:00 год. по 16:00 год., ОСОБА_6 перебуваючи на законних підставах у приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив у приміщенні однієї з кімнат біля ліжка на підлозі швейну машинку білого кольору марки «Janome 525/s» № НОМЕР_1 , що належить його бабусі ОСОБА_8 , вартістю 3066,67 грн., після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення зазначеного майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, впевнившись що його дії непомітні для оточуючих, ОСОБА_6 таємно, шляхом вільного доступу, викрав швейну машинку білого кольору марки «Janome 525/s» № НОМЕР_1 , вартістю 3066,67 грн., яка належала його бабусі ОСОБА_8 .

В подальшому, ОСОБА_6 утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3066,67грн.

Крім того, 16.02.2020 року у другій половині дня, більш точного часу встановити не представилось можливим, перебуваючи на законних підставах у приміщенні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_6 виник умисел на викрадення грошових коштів, що знаходились на банківській картці ОСОБА_8 .

З цією метою, ОСОБА_6 , достовірно знаючи що мобільний телефон, який належить потерпілій ОСОБА_8 з абонентським номером НОМЕР_2 використовується як фінансовий номер, закріплений за банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 та на рахунку якої знаходились грошові кошти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_6 , впевнившись, що його дії непомітні для потерпілої ОСОБА_8 , направився до банкомату, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-я Воєнна, .

В подальшому, ОСОБА_6 за допомогою мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 , скориставшись голосовою підтримкою за телефоном № НОМЕР_4 для роботи з клієнтами АТ КБ «ПриватБанк», здійснивши маніпуляції за голосовою підтримкою автовідповідача банку, змінив пін-код доступу до банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 , що належала ОСОБА_8 , о 15:01 годині, здійснив зняття готівки з вказаної банківської карти в розмірі 800 гривень, з банкомату, розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-я Воєнна, . Грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 800 грн., а мобільний телефон повернув з метою приховування даного злочину.

Умисні дї ОСОБА_6 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненого повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальних актах. ОСОБА_6 зазначив, що визнає цивільний позов ОСОБА_8 в частині спричинених ним матеріальних збитків в повному обсязі, разом із тим не визнав претензії морального характеру. Повідомив суду, що 13.12.2019 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де він проживав разом з рідною бабусею ОСОБА_8 , дістав з сумки останньої ключі від квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_9 . ОСОБА_6 зазначив, що 14.12.2019 року він проник до вказаної квартири, звідки викрав ноутбук марки "HP" Laptop, та грошові кошти у сумі 2500 грн. Після чого, обвинувачений заклав ноутбук у ломбард «Капітал», а гроші витратив на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_6 показав суду, що 16.12.2019 року після обіду, перебуваючи за місцем свого мешкання, він викрав швейну машинку білого кольору, яка належала його бабусі ОСОБА_8 , а в подальшому заклав її у ломбард «Капітал», а гроші витратив на власний розсуд.
ОСОБА_6 зазначив, що того ж дня він скориставшись мобільним телефоном, який належав його бабусі ОСОБА_8 , після чого направився до банкомату розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. 3-я Воєнна, де скориставшись голосовою підтримкою за телефоном № НОМЕР_4 АТ КБ «ПриватБанк», здійснив зняття готівки банківської карти в розмірі 800 гривень, змінивши пін-код., а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Потерпіла ОСОБА_8 , яка є рідною бабусею обвинуваченого ОСОБА_6 , в судовому засіданні відповідно до положень статті 63 Конституції України відмовилась надавати покази по справі. Просила спризначити ОСОБА_6 покарання на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_9 подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, а також зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Просив вирішити питання про призначення покарання на розсуд суду.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:
- протоколом слідчого експерименту, складеного слідчим Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 від 20.05.2020 року, який був проведений за участю двох понятих, захисника із долученою до нього фото таблицею на 5 арк., згідно якого ОСОБА_6 пояснив та показав, як він 16.02.2020 року здійснив зняття готівки з банківської картки потерпілої ОСОБА_8 ;
- протоколом слідчого експерименту, складеного слідчим Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 22.01.2020 року, який був проведений за участю двох понятих, захисника із долученою фото таблицею на 5 арк., згідно якого ОСОБА_6 пояснив та показав на місці як він 16.12.2020 року здійснив крадіжку швейної машинки білого кольору марки «Janome 525/s», що належала потерпілій ОСОБА_8 ;
- протоколом слідчого експерименту, складеного слідчим Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 від 30.01.2020 року, який був проведений за участю двох понятих, захисника із долученою фото таблицю на 6 арк., згідно якого ОСОБА_6 пояснив та показав на місці, як він уперіод часу з 13.12.2019 року по 12:30 год. 14.12.201 року, скориставшись наявним у нього ключем, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 : ноутбук марки "HP" Laptop, model 15-da0233ur, s/n CND8292SNW.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_6 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчинені обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 185 КК України і ОСОБА_6 винуватий у їх вчиненні.
Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, а також данні про особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку з 2016 року у лікаря нарколога, раніше судимий і на теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі, тобто належних висновків для себе не зробив і знов вчинив корисливі кримімінальні првопорушення, у зв`язку із чим суд приходить до переконання про необхідність призачити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покараня, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним нових злочинів.
Так, за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, суд ваажає за необхідне застосувати вимоги ч. 1 ст. 70 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання ляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом із тим, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постанолення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, в строк покарання остаточно призначененого за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.
Таким чином, при призначені остаточного покарання ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне, врахувуючи вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.06.2020 року, призначити йому покарання, шляхом часткового складання призначених покрань та зарахувати частково відбуте ним покарання за вказаним вироком суду.
Крім того, потерпілою ОСОБА_8 до ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про відшкодування ним матеріальних збитків у сумі 2094, 60грн. та моральних збитків у розмірі - 20 000 грн.
Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 2 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в його задоволенні.
Щодо відшкодування моральної шкоди завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то такі вимоги підлягають частковому задоволенню, у зв`язку із наступним.
Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 р. передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Суд враховує, що вчинені ОСОБА_6 дії призвели до психологічних, фізичних та душевних страждань. Крім того, враховуючи похилий вік ОСОБА_8 , а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 є близьким родичем останньої, постійно проживав з нею за її рахунок, а також необхідність потерпілої витрачати час на участь у проведенні процесуальних дій під час досудового розслідування, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 5 000 (п`ять тисяч) гривень, що об`єктивно відповідатиме характеру дій заподіювача шкоди, глибині страждань та розміру моральної шкоди, завданлї позивачу.
З приводу позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у сумі 2094, 60грн., відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, суд приходить до висновку, що в цій частині цивільний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки, зокрема, визнаний відповідачем.
Як слідує зі змісту ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь дерджави витрат на проведення товарознавчої експертизи №30 від 14.01.2020 р.у кримінальному провадженні №0000031 вартістю 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08(вісім) копійок та товарознавчої експертизи №832 від 27.12.2019 року у у кримінальному провадженні №0004392 вартістю 942 (дев`ятсот сорок дві)гривні 06(шість) копійок.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави на загальну суму 2198 (дві тисячі дев`яносто вісім гривень) 14 (чотирнадцять) копійок, в рахунок відшкодування вказаних процесуальних витрат.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили слід наступним чином вирішити долю речових доказів, а саме:
- ноутбук HP Laptop, model 15-da0233ur, s/n CND8292SNW, який згідно постанови слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_14 від 20.12.2019 року визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0004392, переданий потерпілому ОСОБА_9 згідно зберігальної розписки від 09.01.2020 року повернуто останньому, вважати повернутим належному власнику ;
- швейну машинку марки «Janome» 525/ s №820043136 та комплектуючі до не деталі, які згідно постанови слічого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 від 09.01.2020 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000031, яку згідно зберігальної розписки від 24.01.2020 року, поредано останній, вважати повернутим належному власнику.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні не обирався.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 129, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України покарання у вигляді 2-х (двох) років позбавлення волі,
- за ч.3 ст. 185 КК України покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.
На підставі вимог ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3(три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_6 остаточне покарання, шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.06.2020 року, у вигляді 4-х (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання частково відбуте ним покарання з 05.08.2020 року за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.06.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на загальну суму 2198 ( дві тисячі дев`яносто вісім гривень) 14 (чотирнадцять) копійок.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2094 (дві тисячі дев`яносто чотири) гривні 60 (шістдесять) копійок матеріальної шкоди та 5 000(п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.
Речові докази:
- ноутбук HP Laptop, model 15-da0233ur, s/n CND8292SNW- вважати повернутим належному власнику - потерпілому ОСОБА_9 ;
- швейну машинку марки «Janome» 525/ s №820043136 та комплектуючі до неїдеталі - вважати повернутою належному власнику - потерпілій ОСОБА_8 .
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, а також право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1