Номер провадження: 11-кп/813/1738/20
Номер справи місцевого суду: 506/298/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 на ухвалу Красноокнянського райсуду Одеської області від 19.06.2020 р. про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000058 від 30.07.2019 року відносно:
ОСОБА_8 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Красні Окни Одеської області, громадянки України, освіта вища, працюючої на посаді начальника управління соціального захисту населення Окнянської РДА Одеської обл., маючої інвалідність 2 групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Ухвалою суду 1-ої інстанції, обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , повернутий прокурору з підстав невідповідності вимогам КПК України, а саме:
- з формулювання обвинувачення суд вбачав відсутність часу вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України, оскільки зазначено лише, що остання, 02.05.2019 року подала уповноваженим особам комісії із соціального страхування управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Окнянської РДА листок непрацездатності серії АДЦ № 797584 від 30.04.2019 року достовірно знаючи про неправдивість відомостей внесених до нього, внаслідок чого їй було нараховано та сплачено грошові кошти;
- в обвинувальному акті, як в підсумковому документі досудового розслідування не повинно бути жодних внутрішніх суперечностей, граматичних помилок і описок, а всі складові частини цього документа повинні бути узгоджені між собою. Разом з тим дані вимоги закону також не дотримані, оскільки у обвинувальному акті, в частині формулювання обвинувачення, зазначено, що ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами Фонду соціального страхування України, разом з тим, як потерпілим зазначено - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області.
Пославшись на зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту.

Вимоги, наведені в апеляційних скаргах та узагальнення доводів осіб які їх подали.
В апеляційній скарзі прокурор зазначив, що ухвала суду є необґрунтованою та незаконною з наступних підстав:

- суд першої інстанції не врахував, висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 5-328кс16 від 24.11.2016 року, який виклав правову позицію стосовно питання про повернення обвинувального акту з підстав відсутності формулювання обвинувачення, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

- посилання суду на те, що в обвинувальному акті, в частині формулювання обвинувачення, не зазначено час вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України є необґрунтованим, оскільки в обвинувальному акті, в частині формулювання обвинувачення, зазначено, що «... ОСОБА_9 було нараховано та сплачено грошові кошти з Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності в сумі 11 018 гривень, якими вона розпорядилась на власний розсуд», що означає, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є закінченим. Отже, час вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченої та не порушує її право на справедливий суд відповідно до п. а ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;
- поза увагою суду залишилось те, що відповідно до законодавства України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області провадить діяльність від імені Фонду соціального страхування України та саме воно звернулося із заявою про залучення його до провадження у якості потерпілого.
Посилаючись на наведені доводи, прокурор ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого засідання, в іншому складі суду.

Правові позиції інших учасників апеляційного розгляду.
Прокурор ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_10 та просила її задовольнити, натомість в судове засідання апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_11 не з`явились, від захисника надійшла заява про розгляд провадження за їх відсутності, проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечують.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною 1-ою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до припису п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши зміст обвинувального акту, колегія суддів дійшла висновку, що він в цілому відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Аналіз змісту обвинувального акту показав, що він містить анкетні відомості обвинуваченої, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та інші, передбачені законом відомості. Зазначений також у обвинувальному акті розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Отже, суд 1-ої інстанції в ухвалі безпідставно зазначив, що органом досудового розслідування не виконані вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а також, висловивши позицію про відсутність в обвинувальному акті часу вчинення ОСОБА_8 злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки такі обставини підлягають встановленню під час розгляду справи по суті та в даному конкретному випадку не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченої.

На думку колегії суддів, суд 1-ої інстанції в ухвалі про повернення обвинувального акту, вдався до правової оцінки фактичних обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії процесу та не врахував, що висновки щодо кваліфікації дій обвинуваченого повинні бути викладеними в судовому рішенні, постановленому за наслідками розгляду провадження по суті.

Апеляційний суд також вважає, що підстави для повернення обвинувального акту, наведені судом першої інстанції в ухвалі є надуманими з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 55 КПК України передбачає, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із обвинувального акту, процесуальний статус потерпілого в зазначеному кримінальному провадженні отримало Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області.
Положення ч. 7 ст. 55 КПК України визначають, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.
Враховуючи викладені вище положення закону в їх сукупності, особа може набути статусу потерпілого, за наявності для цього підстав, на будь-якій стадії кримінального провадження, в тому числі і під час судового розгляду, зокрема, звернувшись до суду з відповідною заявою.

Таким чином, ніщо не перешкоджає особам, які вважають себе потерпілими від дій обвинуваченої, після завершення досудового розслідування та направлення до суду обвинувального акту подати до суду відповідну заяву про залучення їх до провадження в якості потерпілих на стадії судового розгляду справи.

Враховуючи викладене, вказана обставина не зазначення в обвинувальному акті даних потерпілого, якому на думку органу досудового розслідування злочином завдано шкоди, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору як такого, що не відповідає вимогам, викладеним у ст. 291 КПК України.

Окрім того, апеляційний суд враховує те, що відповідно до ч.2 ст. 337 КПК України, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Таким чином, під час судового розгляду прокурор має повноваження змінити дані щодо відомостей про потерпілого.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а суду слід розглядати його у межах обвинувачення, висунутого органом досудового розслідування, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Отже, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні відповідає вимогам КПК України, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції про його повернення прокурору, підлягає скасуванню.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Оскільки в апеляційній скарзі прокурора ставились також вимоги про оскарження рішення про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості, тому вона підлягає частковому задоволенню.
Отже, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора знайшли своє підтвердження, тому вона підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону з направленням обвинувального акту із додатками до Красноокнянського районного суду Одеської області для розгляду зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Красноокнянського райсуду Одеської області від 19.06.2020 р. про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000058 від 30.07.2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, з підстав невідповідності вимогам КПК України, скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_8 у суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого судового провадження, у іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4