10.02.2021 Єдиний унікальний № 371/853/20
Провадження 1-кп/371/25/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року м.Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за №0000411, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нетеребка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, пенсіонер, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року,

В С Т А Н О В И В :
4 грудня 2020 року до Миронівського районного суду Київської області з Київського апеляційного суду після скасування ухвали Миронівського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року про повернення обвинувального акту, надійшли матеріали кримінального провадження №0000411 від 26 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року - для виконання вимог ст. 314-316 КПК України.
Ухвалою суду від 9 грудня 2020 року, з метою виконання вимог ст. 314-316 КПК України справу прийнято до провадження судді ОСОБА_1 , визначено дату проведення підготовчого судового засідання.
Ухвалою суду від 12 січня 2021 року кримінальне провадження №0000411 від 26 грудня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 рокупризначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 10 лютого 2021 року зявилися: прокурор, обвинувачений та його захисник.
Після проголошення прокурором обвинувального акту, обвинуваченим до суду подано клопотання про закриття кримінального провадження, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував проти заявленого клопотання.
Захисник заявлене клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підтримав.
Обвинувачений підтримав заявлене клопотання, разом із тим зазначив, що своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнає, однак наполягає на закритті провадження у звязку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

За змістом обвинувального акту ОСОБА_4 29 березня 1998 року, на виборах депутатів і голів сільських, селищних, міських, районних у містах, обласних Рад, був обраний Малобукринським сільським головою Миронівського району Київської області. Його повноваження як Малобукринського сільського голови визнані рішенням сесії Малобукринської сільської ради сільської ради №1-1 - VIII від 24.04.1998 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_4 наділений повноваженнями щодо забезпечення здійснення в межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організовує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що' належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів; забезпечує виконання рішень місцевого референдуму, відповідної ради, її виконавчого комітету;, здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Таким чином, ОСОБА_4 , набувши організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та з урахуванням ч. 1 ст. 164 в редакції КК України від 1960 року, являвся посадовою особою.

8 червня 1999 року до Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, із заявою про надання погодження Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області на створення регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» та погодження наукового обґрунтування створення регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів», звернувся голова правління АТЗТ «АЕО «Трахтемирів» ОСОБА_6 .

В подальшому Малобукринський сільський голова Миронівського району Київської області ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій. будучи посадовою особою, достовірно знаючи про те, що на п`ятій сесії 23 скликання Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області, яка відбулась 24 червня 1999 року, не приймалося рішення про надання погодження на створення регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів» за заявою голови правління АТЗТ «АЕО «Трахтемирів» Слонєвського AП: в приміщенні Малобукринської сільської ради, розташованої за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Малий Букрин, вул. Леніна, 2, 24 червня 1999 року, власноручно виготовив, підписав та завірив гербовою печаткою завідомо неправдиве рішення Малобукринської сільської ради Миронівського району Київської області № 20-05-ХХІІІ «Про надання погодження на створення регіонального ландшафтного парку «Трахтемирів».

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як вчинення посадового підлогу, а саме складання і видача завідомо неправдивого документу, тобто як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року.
Санкція ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років або штраф від п`яти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права займати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до п`яти років.

Враховуючи, що КК України в редакції 1960 року, на час розгляду справи втратив чинність, необхідним є застосування санкції норми, передбаченої ч. 1 ст. 366 КК України в первинній редакції 2001 року, яка визначала покарання у вигляді штрафу до пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Дії, інкриміновані обвинуваченому датовано 24 червня 1999 року, обвинувальний акт затверджено прокурором 4 вересня 2020 року, подано до суду 8 вересня 2020 року, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності подано до суду 10 лютого 2021 року.

Таким чином, з дня вчинення дій, інкримінованих обвинуваченому до часу розгляду кримінального провадження минуло більш ніж 20 років.

Відповідно п. 2 п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. П`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, положення ст. 12, ст. 49 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України в первинній редакції 2001 року поширюються на обвинуваченого, оскільки вони поліпшують його становище.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Наведені норми законодавства не містять імперативної вимоги про обов`язкове визнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а містять застереження лише щодо заперечення особи проти звільнення від відповідальності. Натомість у даному разі обвинувачений сам звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності та наполягає на його задоволенні.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 172 в редакції КК України 1960 року на підставі п. 3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням на час розгляду кримінального провадження строків давності.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 285, 286, 288 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 172 КК України в редакції 1960 року, у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2019 року за №0000411, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК України в редакції 1960 року закрити.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1