Справа № 349/365/20
Провадження № 1-кс/349/336/20
У Х В А Л А

22 вересня 2020 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 подав до суду скаргу на постанову дізнавача Рогатинського відділення поліції ОСОБА_4 від 20.08.2020 про закриття кримінального провадження № 0000059, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Обґрунтував скаргу тим, що висновок дізнавача про вчинення ОСОБА_5 малозначного діяння є помилковим, адже завідомо неправдиві показання ОСОБА_5 як свідка були враховані судом під час ухвалення судового рішення в цивільній справі і завдали шкоди як інтересам правосуддя, так і його інтересам як позивача в цій справі.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення скарги.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення скарги.

Згідно з постановою про закриття кримінального провадження досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, було розпочато на виконання ухвали слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 06.03.2020 за заявою ОСОБА_3 від 02.03.2020 про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , яке полягає у завідомо неправдивих показаннях його як свідка, наданих під час судового засідання в Рогатинському районному суді Івано-Франківської області у січні 2020 року про те, що ОСОБА_3 ображав його нецензурною лайкою.

20.08.2020 дізнавач своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0000059 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Частиною 1 ст. 384 КК України передбачено кримінальну відповідальність, зокрема, за завідомо неправдиве показання свідка, надане суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий мотивував прийняте рішення тим, що показання свідка ОСОБА_5 , надані ним в судовому засіданні, не вплинули істотно на прийняте судом рішення, тому через малозначність ця дія не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КК України не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Верховний Суд України в постанові від 24 грудня 2015 року у справі № 5-221кс15, зазначив, що специфіка встановлення малозначності діяння полягає в обов`язковій сукупності трьох умов:

1) формальна наявність у вчиненому діянні ознак складу злочину, передбаченого КК, тобто всіх тих передбачених у законі об`єктивних і суб`єктивних ознак, що у відповідній статті (частині статті) Особливої частини КК характеризують певний склад злочину. Діяння, яке не містить хоча б однієї ознаки складу злочину, не може визнаватись малозначним. Якщо істотність матеріальної (майнової чи фізичної) шкоди визначена безпосередньо в кримінальному законі шляхом закріплення конкретного розміру шкоди, яка має бути завдана при вчиненні відповідного злочину, то недосягнення цього рівня шкоди свідчить про відсутність у діях особи кримінальної протиправності, що унеможливлює звернення до частини другої статті 11 КК;

2) малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного злочину. Це виражається в тому, що воно не заподіює взагалі шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству чи державі, або заподіює їм явно незначну (мізерну) шкоду;

3) малозначне діяння не повинно бути суб`єктивно спрямоване на заподіяння істотної шкоди. Якщо існує невідповідність між фактично вчиненим малозначним діянням і умислом, спрямованим на заподіяння істотної шкоди, має наставати кримінальна відповідальність за замах на той злочин, який особа бажала вчинити.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Висновок дізнавача про малозначність завідомо неправдивих показань свідка з тієї підстави, що вони не вплинули істотно на прийняте судом рішення, є необґрунтованим.

Як вище зазначено, малозначне діяння не становить суспільної небезпеки, яка є типовою для певного кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, є з формальним складом. Наслідок (врахування завідомо неправдивих показань під час ухвалення відповідного рішення) не є ознакою об`єктивної сторони складу цього кримінального правопорушення.

Типову суспільну небезпеку становить сам факт завідомо неправдивого показання свідка, наданого суду, а не врахування такого показання під час ухвалення відповідного рішення.

Дізнавач зазначив, що не здобуто доказів наявності в діянні ОСОБА_5 умислу на заподіяння істотної шкоди. Однак не зазначав на що був спрямований умисел ОСОБА_5 та чи був такий взагалі.

Однією з умов визнання діяння малозначним є формальна наявність у ньому ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого КК. Однією з таких ознак є суб`єктивна сторона. Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 384 КК України, може бути вчинене тільки з прямим умислом. Однак висновку про наявність чи відсутність такого в постанові немає.

З огляду на зазначені недоліки постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України,

у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 від 20.08.2020 про закриття кримінального провадження № 0000059, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Компенсувати ОСОБА_3 процесуальні витрати в розмірі 79,22 грн. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1