УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , захисника - адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення прокурора про підозру,

в с т а н о в и л а :

16 грудня 2020 року захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на повідомлення прокурора про підозру, в якій просив:
Скасувати повідомлення про підозру від 19.09.2020 року, складене слідчим т.в.о. начальника СВ Чаплинського ВП Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 000353 висунуте та вручене ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Зобов`язати компетентних посадових осіб прокуратури у кримінальному провадженні № 000353 вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у кримінальному провадженні № 000353 про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.286 КК України.

Обґрунтування скарги:
В провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000353 від 19.09.2020 року, відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

19.09.2020 року т.в.о. начальника СВ Чаплинського ВП Генічееького ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_4 про підозру за ч.3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Так, згідно повідомлення про підозру від 19.09.2020 року вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2020 близько 06 години 55 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «BMW» моделі «5281», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи рух на ділянці автомобільної дороги 0-221801 від М.17 в напрямку смт Чаплинка - смт Асканія-Нова, 38 км+100 м в районі будинку АДРЕСА_1 , порушуючи вимоги п. п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України проявив неуважність та безпечність до дорожньої обстановки, яка склалася, не обравши безпечну швидкість руху в момент прояву йому небезпеки у вигляді велосипедистів на проїзній частині, не вжив заходів для зменшення швидкості та зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедистів: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які рухались у смузі його руху в попутному та зустрічному напрямі. Унаслідок даної дорожньо-транспортної події велосипедисти отримали тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинули. Указані наслідки знаходяться у причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія автомобіля марки «BMW» моделі «5281», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: п. 2.3. б) відповідно до якого, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним етаном транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.3. відповідно до якого, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний був виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак, в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, а повідомлення про підозру є необґрунтованим.

Сторона захисту вважає, що органом досудового розслідування обґрунтовано не доведено суб`єктивну сторону злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , оскільки не надано доказів на підтвердження його умислу.

Стороною захисту було подано заяву до Херсонського науково-дослідного експертно- криміналістичного центру МВС України щодо проведення інженерно-транспортного дослідження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 19.09.2020 року близько 06.55 год. на ділянці автомобільної дороги 0-221801 від М.17 в напрямку смт. Чаплинка - смт. Асканія-Нова, 38 км.-100м в районні будинку № 10 по вул. Асканійскій і с. Хрестівка Чаплинського району Херсонської області за участю автомобіля марки «BMW» моделі «5281», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та велосипедистів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і наступним наїздом на корову.

На вирішення експертного дослідження поставлені питання:

1. Як у даній дорожньо-транспортній ситуації повинен був діяти водій автомобіля ВМ'У528І, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , та чи мав він технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди?

2. Як у даній дорожньо-транспортній ситуації повинні були діяти велосипедисти та чи мали вони технічну можливість запобігти настанню даної дорожньо-транспортної пригоди?

Згідно висновку експертного дослідження від 11.12.2020 року № ЕД-19/122-20/1832-ІТ за всіма поставленими на експертизу питаннями встановлено, що у заданій до розгляду дорожній ситуації, виявлення належних дій водія автомобіля BMW 528І, р.н. НОМЕР_1 , не представляється можливим, оскільки він з позицій технічного аналізу знаходився в аварійній обстановці, тобто такій в якій належного характеру дії учасників вимогами Правил не регламентуються. Аварійність ситуації обумовлена високою швидкоплинністю події в небезпечній фазі. Водій автомобіля BMW 528І, р.н. НОМЕР_1 не міг помітно знизити швидкість, до моменту досягнення автомобілем лінії руху велосипедистів та тварини, оскільки час їх руху, в небезпечному напрямку, дорівнює мінімальному часу, який необхідний водію автомобіля для приведення гальм в дію, тому він не мав технічної можливості, запобігти наїзду. У заданій до розгляду дорожній ситуації, велосипедисти (якщо вони також були погоничами тварини), повинні були діяти у відповідності до вимог пунктів 7.7. г), 7.8., 6.7., 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України. У заданій до розгляду дорожній ситуації, велосипедисти (погоничі), виконуючи в комплексі вимоги вищенаведених пунктів Правил дорожнього руху України, мали технічну можливість не допустити настання даної події.

Відповідно до норм чинного законодавства, на момент винесення рішення про повідомлення про підозру повинні бути: - висунуті всі можливі, в тому числі і взаємовиключні версії у справі; усі версії у справі, всебічно перевірені; усі версії, крім однієї - про винуватість підозрюваного, спростовані зібраними доказами, а версія про винуватість особи повинна знайти підтвердження системою незаперечних доказів;- у справі зібрано таку сукупність допустимих та достовірних фактичних даних (доказів), яка дає змогу дійти однозначного висновку про вчинення злочину чи іншого кримінального правопорушення особою, яка притягається до відповідальності, та виключає будь-які сумніви щодо її вини (сама особа, яка притягається до відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість); - відсутність обставин, що виключають кримінальну відповідальність особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, встановлено в процесі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи.

Зважаючи на це, закон не містить однозначних вказівок на те, на якому саме етапі кримінального провадження має бути повідомлено про підозру, орієнтуючи слідчого на фактичні обставини справи - тоді, коли буде достатньо доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Однак, у випадку зазначеного кримінального провадження, слідчий обмежився лише даними, які ним отримано в день скоєння ДТП - 19.09.2020 року, під час якої не в повній мірі враховані всі документи, якими підтверджується вина ОСОБА_4 , а також не проведені експертизи для з`ясування обставин ДТП.

Проаналізувавши повідомлення про підозру від 19.09.2020 року, яке оскаржується, необхідно зазначити, що повідомлення про підозру не містить суттєвих обставин, відомих на момент вручення підозри, та лише зазначено, що «наслідки ДТП знаходяться у причинному зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України з боку водія автомобіля марки «BMW» моделі «5281», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, є очевидним, що в змісті повідомлення про підозру відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, як передбачає п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України.

В той же час, з часу вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 19.09.2020 року, протягом більш як двох місяців органом досудового розслідування не зібрано жодного доказу, який би вказував на обґрунтованість підозри.

А обставини, викладені в повідомленні про підозру спростовані висновком експертного дослідження від 11.12.2020 року № ЕД-19/122-20/1832-ІТ.

Також необхідно зазначити, що орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру ОСОБА_4 19.09.2020 року чітко не вказав про беззаперечність фактів, викладених у тексті підозри та не посилався на зібрані у зв`язку із цим доказами під час проведення процесуальних дій до пред`явлення підозри.

Отже, у тексті повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 19.09.2020 року відсутні беззаперечні докази, які обґрунтовані на підставі зібраних органом досудового розслідування, що ОСОБА_4 вчинив бодай якесь порушення, не говорячи уже про злочин. Також не встановлено під час досудового розслідування, як до пред`явлення підозри та і після пред`явлення підозри, яким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, зазначені в оскаржуваному повідомленні.

Виходячи зі змісту врученого ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 19.09.2020 року встановлено, що відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР від 19.09.2020 року за № 000353 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286 КК України, в межах якого вручене письмове повідомлення про підозру від 19.09.2020 року ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286 КК України.

Сторона захисту звертає увагу, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За таких обставин, повідомлення про підозру є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Захисник підтримав скаргу, просив суд її задовольнити за підставами, викладеними у скарзі. Наголосив на тому, що повідомлення про підозру було передчасним, а відтак безпідставно особа тривалий час обмежена в правах.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги. На обґрунтування своїх заперечень послався на ті обставини, що за обставин, які існували на момент ДТП були всі підстави пред`явити підозру. На даний час на виконанні експертів знаходяться декілька експертиз. До отримання висновку експертів підозра не повинна скасовуватися.

Мотивація суду:
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи за скаргою, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав:
Відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ст. 276 КПК України, а саме п.п. 1-3 ч. 1 вказаної статті, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст. 277 КПК України,письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та у випадках, передбачених статтею 247цього Кодексу.
Із зазначеного слідує, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя повинен перевірити чи виконані вимоги КПК України щодо порядку вручення підозри та викладення відомостей в ній, визначених статтею 277КПК України.
Щодо обґрунтованості підозри, то тільки в ч.1 ст.194КПК України зазначається про те, що «суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення».
Відповідно до п. 6 ч.1 ст.277КПК України підозра повинна містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, в тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Із зазначеного слідує, що зміст підозри складає стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, що базуються на зібраних в ході досудового розслідування доказах.
Обов`язковою умовою повідомлення особі про підозру є наявність достатніх доказів для підозри, про що зазначено і в п 3 ч.1 ст.276КПК України.
На час повідомлення про підозру у органу досудового розслідування не було доказів, які б свідчили б про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
За вказаних обставин, фактично в основу підозри було покладено переконання в тому, що водій, який наїхав на велосипедистів, є винуватцем ДТП.
Поте, злочини, передбачені ст.286КК України є злочини, вчинені з необережності, тому під час досудового розслідування повинні бути проведені слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення причинного зв`язку між діянням та наслідками скоєного злочину, встановивши при цьому можливість водія ОСОБА_4 з одної сторони та велосипедистів з іншої сторони уникнути настання даної транспортної події шляхом виконання вимог Правил дорожнього руху України.
Верховний Суд України у своїх Постановах неодноразово вказував, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286КК України, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа №5-18кс14; справа №5-218кс15). На таку особливість у правозастосуванні орієнтує і Пленум Верховного Суду України у постанові від 23 грудня 2005року 314 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті.»
У п.7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома і більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Оскільки дорожньо транспортна подія сталася за участю двох сторін ( з одного боку ОСОБА_4 будучи водієм автомобілю BMW та з іншого двох велосипедистів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до встановлення всіх обставин, які повинні бути підтверджені належними доказами, повідомлення про підозру не могло бути повідомлено.
У постанові Верховного Суду від 04.06.2020року (справа №490/10025, н/п 51-611км19 п.п.32-35) зазначено, що водій може розраховувати на те, що певний вид безпеки не виникне внаслідок того, що «…всі учасники дорожнього руху дотримуються правил. Однак, це не означає, що у разі, коли водій на момент, коли йому дозволено розпочати рух, виявляє на смузі свого руху перешкоду, наприклад, пішохода або автомобіль, що не встиг закінчити маневр, зелене світло або знак пріоритету дає йому право не звертати уваги на це і продовжуватиме рух, ігноруючи перешкоду. Таким чином, основним чинником, який визначає відповідальність водія у разі створення небезпеки під час дорожнього руху, залишається його можливість вчасно виявити цю небезпеку і здійснити відповідні заходи для її уникнення чи зменшення. Причина, через яку створена небезпека для руху, не має значення, якщо встановлено, що водій мав можливість її вчасно виявити».
Зі сплином значного часу після повідомлення ОСОБА_4 про підозру було отримано висновок експерта щодо проведеної інженерно-транспортної експертизи, відповідно до якого «у заданій до розгляду дорожній ситуації, виявлення належних дій водія автомобіля BMW 528І, р.н. НОМЕР_1 , не представляється можливим, оскільки він з позицій технічного аналізу знаходився в аварійній обстановці, тобто такій в якій належного характеру дії учасників вимогами Правил не регламентуються. Аварійність ситуації обумовлена високою швидкоплинністю події в небезпечній фазі. Водій автомобіля BMW 528І, р.н. НОМЕР_1 не міг помітно знизити швидкість, до моменту досягнення автомобілем лінії руху велосипедистів та тварини, оскільки час їх руху, в небезпечному напрямку, дорівнює мінімальному часу, який необхідний водію автомобіля для приведення гальм в дію, тому він не мав технічної можливості, запобігти наїзду. У заданій до розгляду дорожній ситуації, велосипедисти (якщо вони також були погоничами тварини), повинні були діяти у відповідності до вимог пунктів 7.7. г), 7.8., 6.7., 10.1. та 10.4. Правил дорожнього руху України. У заданій до розгляду дорожній ситуації, велосипедисти (погоничі), виконуючи в комплексі вимоги вищенаведених пунктів Правил дорожнього руху України, мали технічну можливість не допустити настання даної події».

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 було передчасним, без наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, чим порушено вимоги п.3 ч.1 ст.276КПК України.

Негайності у повідомлені підозри не було, оскільки не було обставин, зазначених у пунктах 1.2 ч.1 ст.276КПК України, а відтак відсутній зміст підозри.

Повідомлення про підозру після отримання доказів жодним чином не порушувало права інших учасників кримінального провадження, крім ОСОБА_12 .

Враховуючи, що ст.277 КПК України встановлює чіткий зміст письмового повідомлення про підозру і вказує на його імперативність, а відтак відсутність хоча б одного із елементів, визначених в цій статті, у письмовому повідомленні про підозру, таке повідомлення не може вважатись повідомленням про підозру в розумінні КПК, а тому не повинно створювати будь-яких процесуальних наслідків для особи, якій воно повідомлено.
Необґрунтоване повідомлення особі про підозру є одним із найбільш небажаних актів. Воно спричиняє невиправну шкоду правосуддю та людині.
Зобов`язувати компетентних посадових осіб прокуратури вчиняти дії по виключенню інформації з Єдиного реєстру досудових розслідувань при скасуванні підозри КПК України не передбачено.
Керуючись ст.277, п.10 ч.1 ст.303, ч.1 ст.307КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у кримінальному провадженні №0000353 за ч.3 ст. 286 КК України від 18.09.2020року.

В решті вимог відмовити.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскарження шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 12 годині 25 хвилин 22 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1