Справа № 467/435/20
Провадження № 1-кп/467/36/21
У Х В А Л А

19.01.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
у ході розгляду у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка по кримінальному провадженню № 0000084 від 21 лютого 2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, жителя АДРЕСА_1 , судимість в силу ст. 89 КК України погашена
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження № 0000084 від 21 лютого 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повідомив про застосування щодо нього працівниками Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області незаконних методів досудового слідства, які виразилися у тому, що у день затримання його працівниками поліції 22 лютого 2020 року працівник поліції ОСОБА_8 бив його ногами, кулаками в область нирок, вимагаючи надати на допиті саме такі показання, які він йому накаже і запевняв у тому, що за це він отримає покарання у виді одного року умовно. Крім того, 16 березня 2020 року ОСОБА_8 і ще один працівник поліції, якого він назвати не може, перед початком слідчого експерименту, розповідали йому, що необхідно казати у ході вказаної слідчої дії. Тому він у ході слідчого експерименту говорив неправду.
Захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про необхідність проведення відповідної перевірки заяви обвинуваченого щодо застосування до нього заборонених методів досудового слідства.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_9 підтримали клопотання захисника ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Статтею 11 КПК України визначено, що забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.
Частинами 1, 2 ст. 18 КПК України передбачено, що жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення. Кожна особа має право не говорити нічого з приводу підозри чи обвинувачення проти неї, у будь-який момент відмовитися відповідати на запитання, а також бути негайно повідомленою про ці права.
Відповідно до вимог ч.6 ст. 206 КПК України якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
З урахуванням вищенаведених положень КПК України, суд зобов`язаний вживати заходи щодо захисту прав людини.
Згідно ч. 3 ст. 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі дії.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п.102 рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п.131 рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).
Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.06.2008 року «Яременко проти України», де вказано, що коли особа заявляє небезпідставну скаргу на дії працівників правоохоронних органів, повинно бути проведено ефективне розслідування, під час якого можливо знайти та забезпечити покази винуватих осіб. Мінімальні стандарти, викладені в практиці Суду передбачають проведення незалежного неупередженого розслідування під контролем громадськості, а від компетентних органів влади вимагають ретельності та оперативності при його проведенні.
Проведення слідчої дії в порядку ч. 3 ст. 333 КПК України призначається тому органу, який проводив досудове слідство, разом з тим, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у рішенні від 17 березня 2011 року справа «Бочаров проти України», здійснення розслідування фактів жорстокого поводження та катування щодо особи під час досудового слідства тим же органом, який проводив досудове розслідування не може бути визнане незалежним та ефективним розслідуванням.
На підставі вищевикладеного, враховуючи, що показання обвинуваченого про застосування щодо нього заборонених методів слідства під час досудового розслідування перевірені не були та потребують окремої перевірки, результати якої можуть мати істотне значення для даного кримінального провадження і не можуть бути отримані іншим шляхом, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та доручити територіальному управлінню ДБР, розташованому у м. Миколаєві провести перевірку обставин, зазначених обвинуваченим ОСОБА_5 під час судового розгляду, встановивши чи мали місце факти застосування заборонених заходів фізичного чи психологічного впливу на обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 331, 371-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про перевірку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконного впливу працівниками поліції задовольнити.

Доручити Державному бюро розслідування в особі його територіального управління, розташованого у м.Миколаїв перевірити заяву обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про застосування до нього незаконних методів досудового розслідування працівниками Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області та вжити заходів для проведення відповідної перевірки зазначених фактів, про результати якої повідомити суд у строк до 19 лютого 2021 року.

Суддя ОСОБА_1