462/3614/20
1-в/465/35/21
У Х В А Л А
Іменем України

21.01.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Львові заяву КНП ЛОР"ЛОКПЛ" про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

з участю прокурора ОСОБА_4

лікуючого лікаря- представника лікарні ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Заступник генерального директора з експертизи Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 та лікуючий лікар ОСОБА_5 звернулися в суд із заявою про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви покликаються на те, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова до ОСОБА_3 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом та одночасно обраний запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до набрання ухвали законної сили.

28 лютого 2020 року, близько 21:30 год. ОСОБА_3 , знаходячись на подвір`ї за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклого конфлікту з батьком ОСОБА_8 1954 р.н., який є особою похилого віку, та з яким ОСОБА_3 перебуває у сімейних відносинах, наніс батьку удари рукою в область обличчя та дерев`яною палицею по голові, спині та інших частинах тіла ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілому - синець, садна та рани на голові, які відносяться до легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. 17 червня 2020 року було проведено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, в результаті якої комісія експертів-психіатрів КНП ЛОР ЛОКПЛ дійшла висновку: ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих йому дій ОСОБА_3 також страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 27.10.2020р. апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області задоволено частково, виключено з мотивувальної частини Ухвали покликання на умисне вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння. В решті ухвалу суду залишено без змін.

На даний час до ОСОБА_3 застосовуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а саме в умовах 23-го відділення КНП ЛОР ЛОКПЛ.

В судовому засіданні лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_5 пояснив, що під час лікування в умовах психіатричної лікарні вдалося досягти ремісії у психічному стані ОСОБА_3 . На даний час хворий ОСОБА_3 не виявляє антисоціальних тенденцій, не становить загрози ні для себе, ні для оточуючих, агресивної поведінки не проявляє, розуміє значення своїх дій та може керувати ними, критично відноситься до прийому ліків та до скоєного, а тому просить заяву про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 задоволити. До такого висновку комісія лікарів-психіатрів дійшла одностайно. Щодо даних клінічного дослідження, де зазначено, що критика до свого стану та ситуації страждає, то заначене спотереження зроблено психологом, який не входить до складу комісії лікарів-психіатрів, які надали висновок.
ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримав, розуміє, що вчинив недобре і дуже жаліє про те, що сталося, це була побутова сварка, батька перепросив про те, що сталося. Щодо прийому ліків, то пояснив, що буде приймати ліки та відвідувати лікаря психіатра у випадку зміни примусових заходів медичного характеру на амбулаторне лікування.
Захисник в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задоволити.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у зміні примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, з огляду на те, що у висновку містяться розбіжності стосовно того, що в одному місці зазначено, що критика до свого стану знижена, а комісія лікарів-психіатрів у п.27 зазначає, що вдалося досягнути критики до усвідомлення власного захворювання та скоєного.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що є дружиною ОСОБА_3 . На даний час конфлікт, який відбувався між батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_3 вичерпано. Вона готова надавати допомогу та контролювати ОСОБА_3 щодо прийому ліків та відвідування ним лікаря-психіатра. Просить змінити ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Заслухавши думку прокурора, захисника, представника КНПЛОР"ЛОКПЛ", дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити виходячи з такого.
Згідно з ч.1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно з вимогами ст. 514 КПК України продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.
Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», ст. 95 КК України введено положення про можливість продовження застосування примусових заходів медичного характеру, яке, як і зміна або скасування (припинення) їх застосування, здійснюється за заявою представника психіатричного закладу, що надає особі психіатричну допомогу, з долученням до цієї заяви висновку комісії лікарів-психіатрів. Відповідно до п. 27 висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 80 від 09 грудня 2020 року комісія лікарів-психіатрів зазначила, що в результаті проведеного комплексного лікування - нейролептики (Риспетрил, Азапін), нормотиміки (Карбамазепін) загальнозміцнюючі та вітамінні засоби, психотерапевтичні групові заняття, реабілітаційні заходи в межах відділення, вдалося досягнути покращення та стабілізації психічного стану пацієнта: Свідомість ясна. Орієнтований в часі, просторі та власній особі вірно. Під час розмови з лікарем дистанції дотримується, самостійно підтримує діалог. Увага фіксована на власних переживаннях, суть яких розкриває охоче, після додаткового розпитування. Переймається господарськими питаннями своєї дружини. Фон настрою з тенденцією до зниження. Емоційно лабільний. Розладів сприйняття на момент огляду та ознак їх наявності не виявляє, визнає їх наявність та хворобливу природу в минулому. Маячні ідеї дезактуалізувалися та не впливають на поведінку хворого. Мислення незначно сповільнене за темпом, з актуалізацією латентних ознак. Пам`ять на поточні події та події минулого дещо знижена. У відділенні поступово став спокійнішим, агресії до оточуючих не виявляв та не виявляє, в поведінці став впорядкованим. Залучається до реабілітаційних заходів у відділенні, підтримує товариські відносини з іншими пацієнтами. Вдалося досягнути критики до усвідомлення власного захворювання та скоєного. Висловлює розуміння про потребу приймати підтримуюче лікування в домашніх умовах та навідуватись до районного психіатра. Суспільно-небезпечних та антисоціальних тенденцій не виявляє. Будує формальні плани на майбутнє. Таким чином, внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування, зважаючи на відсутність суспільно-небезпечних тенденцій, дезактуалізацію маячних ідей та досягнення критики щодо прийому підтримуючого лікування, можна констатувати досягнення стану ремісії.
Згідно з п. 28 висновку комісії лікарів-психіатрів на момент огляду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний перебіг, стан ремісії. Враховуючи, що ОСОБА_3 в даний час антисоціальних та суспільно-небезпечних тенденцій не виявляє, а також у зв`язку з покращенням і стабілізацією його психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Враховуючи висновок лікарів-психіатрів про покращенням і стабілізацією психічного стану ОСОБА_3 , який страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг, стан ремісії, пояснення лікаря-психіатра ОСОБА_5 , відповідно до яких комісією одностайно рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання ОСОБА_3 амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у зв"язку з покращенням психічного стану ОСОБА_3 та досягнення стану ремісії, відсутності агресіі та антисоціальних тенденцій, пояснення свідка ОСОБА_9 , думку інших учасників процесу, а також те, що ОСОБА_3 не становить небезпеки як для себе та оточуючих, в нього присутня критика як до своєї хвороби, так і до скоєного внаслідок покращення психічного стану, суд дійшов висновку, що заява на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку підлягає задоволенню. Щодо наявності розбіжностей у висновку комісії лікарів - психіатрів, на які посилалася прокурор, то суд берез до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів, які є членами вказаної комісії та дійшли олдностайного висновку. Крім цього, надання психіатричної допомоги ОСОБА_3 буде відбуватися у примусовому порядку амбулаторно. У разі погіршення стану психічного здоров`я особи, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, та ухилення від виконання цією особою або її законним представником рішення суду про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, психіатрична допомога може надаватися на підставах та в порядку, передбачених статтями 14, 16 і 17 Закону України "Про психіатричну допомогу".

Керуючись ст.95 КК України, ст., 372, 514 КПК України, ст.ст.17,19 Закону України Про психіатричну допомогу суд, -

у х в а л и в:
Заяву задоволити.
Змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено 22 січня 2021 року о 09 год. 20 хв.
Суддя ОСОБА_1