У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження №0001237 за апеляційними скаргами з доповненнями обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , апеляційних скарг ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах ОСОБА_13 , прокурора ОСОБА_14 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 9 липня 2019 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой АР Крим, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, проживаючого за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 27 ч.5 ст. 187 ч.4 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Каланчак Херсонської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, розлученого, офіційно не працюючого, проживаючого за місцем реєстрації в АДРЕСА_2 , раніше судимого,
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Балта Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, проживаючого за місцем реєстрації в АДРЕСА_3 , раніше судимого
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Петровське Петровського району Тамбовської області Російська Федерація, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за місцем реєстрації в АДРЕСА_4 , раніше судимого
- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за місцем реєстрації в АДРЕСА_5 , раніше не судимого
-обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч. 4,
263 ч.1 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_16
обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13
захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ( в режимі відеоконференції з Каланчацького районного суду
Херсонської області)
ОСОБА_17 ОСОБА_18 , (в режимі відеоконференції за допомогою EasyCon)
ОСОБА_19 , ОСОБА_20

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг з доповненнями.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_15 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.
В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати. Ухвалити новий вирок, яким його виправдати.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_15 просить вирок суду скасувати.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_13 просить вирок суду скасувати. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити. Виключити з мотивувальної частини вироку за епізодом ОСОБА_13 кваліфікуючу ознаку, передбачену ч.1 ст. 263 КК України «зберігання» вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Резолютивну частину вироку щодо процесуальних витрат викласти в наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 176,26грн., процесуальних витрат за проведення судових експертиз; стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4635,86грн., процесуальних витрат за проведення судових експертиз; стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 6123,06грн., процесуальних витрат за проведення судових експертиз; стягнути з ОСОБА_15 на користь держави 176,26грн., процесуальних витрат за проведення судових експертиз; стягнути з ОСОБА_13 на користь держави 10 629,10грн., процесуальних витрат за проведення судових експертиз. Процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 05.09.2017р. №880-дк, у сумі 989,60нпе. Віднести на рахунок держави.

Резолютивну частину вироку (останній абзац) щодо речових доказів викласти в наступній редакції: «речові докази (т.6 а.с.51-52) зв`язку ключів, дві пари господарських рукавиць, пістолету «Сталкер», аркуш паперу із але-схемою, кобуру повернути обвинуваченому ОСОБА_8 за належністю. В решті вирок суду залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_21 , просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 27 ч.5, 187 ч. 4 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк десять років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_8 з 04.08.2017, тобто з моменту його затримання.

Цим же вироком, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_6 з 04.08.2017, тобто з моменту його затримання.

Цим же вироком, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_7 з 04.08.2017, тобто з моменту його затримання.

Цим же вироком, ОСОБА_15 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років, з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_15 з 04.08.2017, тобто з моменту його затримання.

Цим же вироком, ОСОБА_13 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 187 ч. 4, 263 ч.1 КК України та призначено йому покарання: за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк вісім років; за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1-3 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено ОСОБА_13 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Початок строку відбування покарання рахувати засудженому ОСОБА_13 з 04.08.2017, тобто з моменту його затримання.
Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 солідарно: на користь ОСОБА_22 612969,00 гривень матеріальної шкоди та 100000 гривень моральної шкоди, завданої злочином, а всього 712969 (сімсот дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень; на користь ОСОБА_23 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної шкоди, завданої злочином. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 5412,11 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 5412,11 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 5412,11 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз. Стягнуто з ОСОБА_15 на користь держави 5412,11 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз. Стягнуто з ОСОБА_13 на користь держави 5412,11 грн. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.08.2017 по справі № 766/13175/17 (т. 4 а. с. 1-2, 10-12, 38) скасовано. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційних скаргах захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 вказавши аналогічні доводи та вимоги, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, невірну оцінку доказів, вважають вирок суду незаконним та необґрунтованим.

Звертають увагу, що судом першої інстанції не було враховано доводи сторони захисту про те, що прокурором було подано ряд недопустимих доказів.

Зазначають, що протокол огляду транспортного засобу від 04.08.2017р., є недопустимим доказом, оскільки, при проведенні огляду були присутні поняті, які, на думку сторони захисту, співпрацюють з працівниками поліції, під час допиту ці свідки надали протилежні покази один одному, а при їх допиті чітко вбачався факт намагання приховати той факт, що вони не були постійно присутні під час проведення огляду автомобіля. Посилаються на порушення вимог ст. 233 КПК України при проведенні слідчим огляду транспортного засобу.

Зауважують, що протокол даної слідчої дії, який подано до суду, є нечитаємим, ні учасники процесу, ні суд, не змогли з ним ознайомитись та більша частина протоколу огляду місця події не була досліджена судом у судовому засіданні.

Вказують, що не зрозуміло яким чином автомобіль опинився на території Херсонського відділу поліції, оскільки, згідно із протоколом огляду від 04.08.2017р. його було поміщено на територію Скадовського ВП, де було опечатано. Разом з тим, з дослідженого протоколу встановлено, що на момент огляду 05.08.2017р. автомобіль опечатано не було.

Стверджують, що 22.08.2017р. було складено висновок трасологічної експертизи відповідно до якої встановлено, що всі зразки залишеного взуття, які вилучені під час огляду місця події 04.08.2017р. в будинку потерпілих, залишені не взуттям, яке було вилучено в автомобілі. З чого сторона захисту зробила висновок, що в будинку потерпілих були присутні інші особи, а не обвинувачені.

Посилаючись на надані прокурором на дослідження протоколи огляду, якими слідчий фіксував огляд речей, які були вилучені під час огляду місця події та автомобілю, вважають, що після самостійного розпакування слідчим доказів, які були упаковані за участю понятих, тягне безумовне визнання їх недопустимими.

Зауважують, що протокол проведення слідчого експерименту є неприйнятним доказом, оскільки він є фактично зафіксованим допитом потерпілої, а не слідчим експериментом в розумінні ст. 240 КПК України, так як порядок проведення слідчого експерименту передбачає, що він проводиться з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Апелянти ставлять під сумнів законність протоколів пред`явлення речей для впізнання, які були вилучені у автомобілі 04.08.2017р. Звертають увагу, що не були відкриті всі докази стороні захисту, на їх думку, на це вказують покази потерпілого, який зазначив, що кошти та золоті вироби йому було повернуто в грудні 2017 року, більше він їх нікому не надавав на огляд, кошти він витратив та вони в нього відсутні, при цьому досудове розслідування було завершене в кінці січня 2018 року. Так само не було відкрито стороні захисту і транспортний засіб.

Крім того зауважують, що судом було порушено право на захист обвинувачених, а саме судове засідання 28.02.2019р. було проведено без захисника та в режимі відеоконференції з приміщення Херсонського міського суду, всупереч запереченням обвинувачених. Судом також не було звернуто уваги, що один з обвинувачених був неповнолітнім на момент вчинення злочину та в судове засідання не викликались служба у справах дітей та законний представник обвинуваченого.

Стверджують, що судом не вірно зазначено в чому обвинувачувався ОСОБА_8 та не зазначено загальне формулювання обвинувачення, не зазначено в чому ж полягало пособництво. На думку апелянтів, не зрозуміло в чому ж обвинувачується ОСОБА_15 , оскільки жодного доказу на підтвердження його вини до суду прокурором надано не було.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вказує, що не вчиняв інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вважає, що сторона обвинувачення сфальсифікувала докази проти нього. Просить вирок суду скасувати та виправдати його.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_6 зауважує, що не згоден з рішенням суду, оскільки воно ухвалене з порушенням закону України та з порушенням останнього на захист. У зв`язку з чим просить вирок суду скасувати. В доповненнях до апеляційної скарги апелянт просить вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_15 вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Зауважує, що як на досудовому так і в судовому засіданні, неодноразово порушувались його права. Вказує, що покази потерпілої є неправдивими та незаконними, а тому вважає їх недопустимим доказом. В доповненнях до апеляційної скарги апелянт просить вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що вирок суду є незаконним, оскільки обставини вчинення ним кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження. Зауважує, що зазначене у вироку суду зброя була не придбана ОСОБА_24 , а підкинута співробітниками міліції. Разом з тим, вказує, що ОСОБА_24 не мав наміру використовувати зброю для заподіяння шкоди людям, а виключно для самозахисту.

Не погоджується обвинувачений із інкримінуємим йому кримінальним правопорушенням за ч.4 ст. 187 КК України за яке його визнано винним та пояснює, що ні йому ні його захиснику не були відкриті матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, а тому вважає, що вирок суду ґрунтується на доказах, які здобуті незаконним шляхом.

В доповненнях до апеляційної скарги апелянт просить вирок скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_13 вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зауважує, що досудове слідство було проведено з порушенням його права на захист, а суд не звернув увагу на те, що на момент вчинення злочину апелянт був неповнолітній, чим також порушив його право на захист. Вважає, що суд у своєму рішенні послався на недопустимі докази, які здобуті в порушення вимог КПК України.

Пояснює, що в показах потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 не зазначено жодних натяків які б доказово підтверджували про причетність ОСОБА_13 до вчинення інкримінованих йому злочинів. Більш того, вказує, що зі слів потерпілих слідчі дії, щодо впізнання викрадених речей, проходили з порушенням положень ст. 228 КПК України.

Зауважує, що потерпілі не надали жодних доказів на підтвердження права власності викрадених у них ювелірних речей та коштів в особливо великих розмірах. Посилається на застосування до нього та до інших обвинувачених, недозволених методів слідства та дізнання.

Звертає увагу, що суд під час судового розгляду, не дослідив письмові докази, які поклав в основу обвинувального вироку та які були надані безпосередньо прокурором в судовому засіданні на підтвердження його винуватості.

Вказує, що в обвинувальному акті не зрозуміло для нього викладено обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, а тому вважає, що органами досудового розслідування було порушено його право на захист. Щодо обвинувачення апелянта у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України стверджує, що нічим не підтверджений факт придбання, носіння та зберігання ним вогнепальної зброї, докази на які посилається суд, підтверджують лише факт виявлення та вилучення вогнепальної зброї. Пояснює, що йому не відомо як зброя опинилася в автомобілі та не відомо кому вона належить.

Посилається на те, що суд не зверну увагу на пом`якшуючи обставини, на те, що на момент затримання апелянта йому він був неповнолітній, раніше не судимий, має ряд захворювань, за місцем постійного проживання та навчання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання. На думку обвинуваченого, суд мав можливість при призначенні йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений зазначає про відсутність технічних носіїв інформації за 08.05, 30.05, 27.11.2018 року та 22.01., 13.05, 10.06.2019 року та відсутність журналу судового засідання від 09.07.2019 року, що на його думку є істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та тягне за собою скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи висновків суду про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих органами досудового розслідування кримінальних правопорушень, вважає, що вирок суду необхідно змінити в частині кваліфікуючої ознаки дій ОСОБА_13 за ч.1 ст. 263 КК України щодо розміру стягнення з обвинувачених процесуальних витрат, та вирішенні питання про долю окремих речових доказів.

Пояснює, що під час досудового розслідування та судового розгляду справи не встановлено де саме, та в якому місці ОСОБА_13 незаконно зберігав вогнепальну зброю дробовий пістолет «SUPER-H 35». Показання суду про вказані обставини ОСОБА_13 надавати відмовився. З досліджених судом письмових (судових молекулярно генетичної, балістичних експертиз) та речових доказів встановлено, що вказаний пістолет перебував у користуванні ОСОБА_13 до вилучення його під час проведення затримання і огляду автомобіля від 04.08.2017р. Таким чином, прокурор вказує, що в діях ОСОБА_13 відсутня одна з кваліфікуючих ознак, передбачена ч.1 ст.263 КК України «зберігання» вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вказує, що суд ухвалив рішення про стягнення з обвинувачених на користь держави процесуальних витрат, у рівних частках по 5412,11 грн. без урахування ступеня вини кожного, що на думку прокурора, суперечить принципу законності судового рішення. Зауважує, що відшкодування процесуальних витрат за проведення судових експертиз необхідно розподілити шляхом стягнення на користь держави коштів з урахуванням ступеня вини співучасників.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_15 , вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, оскільки докази на які посилається прокурор, як підтвердження його вини, зібрані незаконно та не доводять його винуватість у вчиненні злочинів за які його засуджено. На думку обвинуваченого, вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження закриттю.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 діючи між собою за попередньою змовою та з єдиним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном шляхом вчинення розбійного нападу, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є особами, які раніше вчиняли розбій, керуючись корисливим мотивом, 04 серпня 2017 року близько 03.20 години, на автомобілі «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, будучи завідомо поінформований про наміри ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 вчинити злочин, ОСОБА_8 добровільно використовував для вчинення злочину, з метою доставляння ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 до місця скоєння злочину та у зворотному напрямку із викраденим чужим майном, прибули в м. Скадовськ Херсонської області, де ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 перелізли через паркан та проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , в якому проживав потерпілий ОСОБА_22 , в той же час ОСОБА_8 залишився у вказаному автомобілі, а ОСОБА_15 знаходився біля домоволодіння та спостерігав за зовнішньою обстановкою з метою попередження виявлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 під час вчинення злочину. Дочекавшись поки потерпілий ОСОБА_22 відчинить вхідні двері житлового будинку, приблизно о 05.30 годині, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яке виразилося в нанесенні не менше семи ударів у голову та не менше одинадцяти ударів у тулуб та по кінцівках, що потягло за собою спричинення потерпілому ОСОБА_22 легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яке виразилося у намірах використання відносно потерпілого ОСОБА_22 пістолета та ножа, одягли на останнього кайданки та через відчинені вхідні двері проникли до вказаного житлового будинку. Після цього ОСОБА_13 піднявся на другий поверх вказаного житлового будинку, схопив потерпілу ОСОБА_23 , одягнув на неї кайданки, затягнув до спальної кімнати на другому поверсі, куди ж ОСОБА_7 та ОСОБА_6 затягнули потерпілого ОСОБА_22 . Знаходячись у вказаній кімнаті ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_13 почали вимагати у потерпілих гроші та золоті вироби, із погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яке виразилося у демонструванні пістолета та ножа та намірами їх використання відносно потерпілих, внаслідок чого заволоділи наступним майном потерпілого ОСОБА_22 : грошовими коштами в сумі 3450 євро (що складає 105916,73 грн. згідно офіційного курсу НБУ); грошовими коштами в сумі 20592 доларами США (що складає 533039,40 грн. згідно офіційного курсу НБУ); 536900 рублів Російської Федерації (що складає 228773,09 грн. згідно офіційного курсу НБУ); 338200 гривень; золотим браслетом вагою 68 грам вартістю 41147,48 грн.; золотою печаткою вагою 6 г вартістю 3630,66 грн.; золотим ланцюжком вагою 237 г вартістю 143411,07 грн.; золотим хрестиком вагою 16 г вартістю 9681,76 грн.; золотою обручкою вагою 5 г вартістю 1939,45 грн.; золотою весільною обручкою вагою 2 г вартістю 1210,22 грн.; трьома парами золотих сережок вагою 3 г кожна загальною вартістю 5445,99 грн.; золотим ланцюжком вагою 15 г вартістю 9076,65 грн.; золотим кулоном вагою 3 г вартістю 1815,33 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_22 матеріальні збитки в особливо великому розмірі на загальну суму 1423287,83 грн. (який в 1779 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину). Після цього близько 07.30 години ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 на автомобілі «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 із викраденим майном, переліченим вище, намагалися зникнути із місця події, але були затримані співробітниками поліції на автодорозі між м. Скадовськ та смт. Каланчак поблизу с. Приморське Скадовського району Херсонської області близько 08.00 години того ж дня.

Крім того, ОСОБА_13 при невстановлених обставинах, умисно, без передбаченого пунктами 3, 4 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 576 дозволу, придбав короткоствольну гладкоствольну вогнепальну зброю дробовий пістолет «SUPER-Р 35» калібру .35 GR № НОМЕР_2 , придатний для стрільби та шість патронів, які є бойовими припасами дробовими набоями калібру .35 GR, які незаконно носив та зберігав при собі до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведеного на автодорозі між м. Скадовськ та смт. Каланчак поблизу с. Приморське Скадовського району Херсонської області 04 серпня 2017 року в період часу з 09.15 до 17.00 години.

Дії ОСОБА_8 судом кваліфіковані по першому епізоду за ч.5 ст. 27, ч.4 187 ч.4 КК України як пособництво у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), кваліфікуючими ознаками якого є: вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані по першому епізоду за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), кваліфікуючими ознаками якого є: вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані по першому епізоду за ч.4 ст. 187 ч.4 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), кваліфікуючими ознаками якого є: вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Дії ОСОБА_15 судом кваліфіковані по першому епізоду за ч.4 ст. 187 ч.4 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), кваліфікуючими ознаками якого є: вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах.

Дії ОСОБА_13 судом кваліфіковані по першому епізоду за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), кваліфікуючими ознаками якого є: вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах; по другому епізоду за ч.1 ст. 263 КК України як придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримку вимог апеляційних скарг, пояснення прокурора, на підтримку вимог своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих положень закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі, оскільки в ході перегляду вироку суду першої інстанції , апеляційним судом не було встановлено порушень вимог процесуального та кримінального закону, які могли б потягти за собою скасування вироку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 у вчиненні ними інкримінованих їм злочинів, відповідає сукупності зібраних у матеріалах кримінального провадження доказів, яким дана правильна юридична оцінка, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах обвинувачених та їх захисників є безпідставними, оскільки незважаючи на невизнання обвинуваченими вини у вчиненні інкримінованих їм злочинів, їх винуватість повністю доведена сукупністю досліджених судом доказів, які детально наведені у вироку.

Вирішуючи питання про доведеність винуватості обвинувачених суд першої інстанції виходив із сукупності всіх обставин вчинення ними злочинів.

З матеріалів справи вбачається, що висновки суду про винність ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 підтверджені перевіреними й викладеними у вироку суду доказами, а саме показами потерпілих, свідків, протоколами огляду, протоколами проведення негласної слідчої дії, висновками судово-медичних експертиз та іншими доказами дослідженими в судових засіданнях.

Так, в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 своєї вини в інкримінованих їм злочинах не визнали, заявлений до них цивільний позов не визнали, відмовилися давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.

Разом з тим, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченими, суд першої інстанції вірно встановив, що їх вина у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується належними, допустимими та достатніми доказами в їх взаємозв`язку. Так, потерпілий ОСОБА_22 суду показав, що 04.08.2017 о 05.36 ранку його розбудила співмешканка ОСОБА_23 , якій треба було на роботу на 06.00 годину. Він будучи неодягненим мав намір вийти на вулицю за одягом для себе та співмешканки, який сушився на проводі. Коли відчинив вхідні двері, то побачив перед собою трьох чоловіків, які були всі у чорному одязі та почали його бити по обличчю та тулубу, скручувати руки, одягли кайданки, представилися працівниками поліції. Лише потім він примітив, що взуття у них було різне, а тому засумнівався, що це були працівники поліції. Коли співмешканка гукнула його з другого поверху, то один із трьох нападників пішов до неї та почав їй скручувати руки. Двоє нападників, які залишилися з ним затягнули його на другий поверх в залу, де вже лежала його співмешканка, на руках якої були кайданки. Поки його вели на другий поверх двоє нападників його постійно били по тулубу. Коли затягнули його в залу, то один з двох тримав його голову, а інший ставав на голову ногами, били по обличчю. Почали випитувати його де у нього наркотики, на що він відповів що наркотиків у нього не має, після чого вони почали запитувати його співмешканку, вимагати віддати їм гроші та золото. Один нападник залишився біля нього, а інший, якого вони називали «малий» почав шукати в будинку гроші та золото, перевертав всі речі, але знайти нічого не зміг. Хвилин через 10-15 він їм повідомив, що гроші в гаражі в автомобілі. Один з нападників пішов шукати гроші і золото в гараж, знайшов там частину золотих виробів, а також частину золотих виробів, які були на першому поверсі в будинку, але грошей не знайшов. Після чого вони почали бити його знову, погрожували ножем та пістолетом. Після цього один із нападників взяв його ремінь та почав ним його душити, здавлюючи його за шию. Коли він ледь не втратив свідомість та почав вже харчати, ремінь попустили, відлили його водою та продовжили наносити удари по всьому тілу, вимагаючи віддати гроші та золото. Ці тортури продовжувалися приблизно хвилин 40, з моменту як нападники проникли до будинку. Також нападники повідомляли йому, що на вулиці їх чекають двоє понятих. Один із нападників почав хватати співмешканку за груди та представляючи до грудей ніж погрожував відрізати її. Коли вони почали йому погрожувати, що зараз його повісять, а співмешканку заріжуть, тоді він побоюючись за життя співмешканки та за своє життя вказав їм місце де він зберігав гроші, які лежали у залі в куртці під кожухом. Із сумки співмешканки випав невеликий поліетиленовий пакет чорно-білого кольору «Шварцкопф», куди вони склали золото та гроші. Після цього вони зняли з них кайданки, зав`язали руки та ноги поясами та сорочкою, наказали їм лежати на місцях і залишили будинок. Через деякий час вони, допомагаючи один одному, звільнилися від пут, він пішов до сусіда, де попросив мобільний телефон і зателефонував до поліції, повідомивши про розбійний напад на них. Бив його в основному молодик, який був з ножем. Інший нападник, який був з пістолетом також наносив йому удари, але в меншій кількості, ніж той нападник, що був із ножем. Всі три нападники були в масках, рукавичках та чорних шапочках. Гроші та золоті вироби, якими заволоділи нападники, перелічені в обвинувальному акті. Частину грошей та частину золотих виробів йому повернули працівники поліції. Після нападу він проходив тривале лікування. Впізнання золотих виробів проходило в лікарні, в присутності двох понятих. На впізнання надавалися по чотири золотих вироби кожного виду. За день до нападу він бачив біля свого будинку обвинуваченого ОСОБА_15 , який сидів на бордюрі біля його будинку і на його запитання, «що ти тут робиш?» обвинувачений повідомив, що чекає тут на товариша.

Потерпіла ОСОБА_23 суду дала показання, аналогічні показанням потерпілого ОСОБА_22 . Додатково повідомила, що на початку нападу до неї підбіг обвинувачений ОСОБА_7 , на голові якого була панчоха та який був з пістолетом. Обвинувачений, якого називали «малий» (це був обвинувачений ОСОБА_6 ) був з кочергою, якою бив потерпілого ОСОБА_22 . Обвинувачений ОСОБА_13 (якого називали між собою обвинувачені «боксер») наніс потерпілому ОСОБА_22 основну частину ударів, він був з ножем і практично весь час перебував біля потерпілого ОСОБА_22 . Обвинувачений ОСОБА_13 був в чорній балаклаві, він погрожував відрізати їй частини грудей, знущався з неї, а обвинувачений ОСОБА_6 шукав в будинку та гаражі, автомобілі гроші та золоті вироби, а обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_7 перебували біля них та спричинювали тілесні ушкодження їй та потерпілому ОСОБА_22 , погрожували позбавити життя, демонструючи пістолет та ніж, вимагаючи видати гроші та золоті вироби.

Допитаний свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні показав, що 12.12.2017р. був запрошений прийняти участь в якості понятого під час впізнання речей потерпілим ОСОБА_22 , на що він погодився. Впізнання проводилося в палаті в лікарні, де він також проходив лікування, за участю ще одного понятого. Всі деталі проведеного впізнання слідчим було викладено у відповідних протоколах, зі змістом яких його ознайомили та які він підписав без зауважень.

Свідок ОСОБА_26 показав, що 10.08.2017 він був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час відібрання біологічних зразків у підозрюваних, на що він погодився. Дійсно медичний працівник відбирала біологічні зразки у підозрюваних, під час якого був присутній також інший понятий.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні показав, що був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час огляду місця події 04.08.2017, на що він погодився. Огляд події проводився в м. Скадовську по місцю проживання потерпілих, де відбувся розбійний напад, за участю ще одного понятого. Його ознайомили з протоколом огляду, зі змістом якого він повністю погодився і підписав без зауважень.

Як на доказ своєї невинуватості у скоєнні злочину обвинувачені посилаються на недопустимі докази, а саме вважають недопустимим доказом протокол огляду транспортного засобу від 04.08.2017р., оскільки вважають, що при допиті понятих (свідків), останніми були надані покази протилежні один одному.

Вказані обставини спростовуються показами свідків ОСОБА_28 та ОСОБА_29 . Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 пояснив, що 04.08.2017р. був запрошений прийняти участь в якості понятого в огляді автомобіля «Volkswagen», на що він погодився. Огляд проводився біля траси біля села с. Приморське Скадовського району Херсонської області. Все виявлене та вилучене працівниками поліції було зафіксовано в протоколі огляду, зі змістом якого його ознайомили та який він підписав без зауважень.
Свідок ОСОБА_29 надав аналогічні показання.

Крім того, зауваження апелянтів на те, що протокол даної слідчої дії є нечитаємим та частина протоколу не була досліджена судом, не приймаються апеляційним судом до уваги. Як вбачається з матеріалів справи та журналів судового засідання, судом першої інстанції повно та всебічно був досліджений протокол огляду транспортного засобу від 04.08.2017р., який є читаємим (Т.3 а.с.205-240), про що також зауважив прокурор в судовому засіданні апеляційного суду від 15.10.2020р.

Покази свідків та потерпілих узгоджуються із іншими доказами у справі, а саме: протоколом огляду місця події від 04.08.2017, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_7 , де проживає потерпілий ОСОБА_22 , зафіксовано місце вчинення злочину, обстановку, сліди злочину (плями бурого кольору, сліди взуття, розкидані речі, в тому числі сліди пошуку речей в гаражі та автомобілі) взяті змиви з плям бурого кольору, сліди взуття та рук на липку стрічку, вилучені ремені, пояс, сорочку чоловічу, якими зв`язували потерпілих та фототаблицями до протоколу (т. 3 а. с. 170-204); протоколом огляду від 04.08.2017р., відповідно до якого на автодорозі між м. Скадовськ та смт. Каланчак поблизу с. Приморське Скадовського району Херсонської області, після затримання обвинувачених за підозрою у вчиненні злочину, був оглянутий автомобіль «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в ході якого у вказаному автомобілі виявлено та вилучено мобільні телефони, грошові кошти та інші предмети, які стали знаряддям злочину; висновком судової товарознавчої експертизи № 2703 від 11.10.2017, яким визначено ринкову вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_22 золотих виробів (т. 4 а. с. 21-25); висновком судової товарознавчої експертизи № 3505-мт від 07.12.2017, яким визначено ринкову вартість викрадених у потерпілого ОСОБА_22 золотих виробів (т. 4 а. с. 29-30); висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-451 від 26.10.2017, відповідно до якого на наданій на дослідження масці-балаклаві (об`єкти №№ 1-3 вирізки з маскибалаклави, вилученій під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 04.08.2017) встановлена наявність клітин з ядрами, генетичні ознаки яких належать особі чоловічої статі та співпадають між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 та не співпадають із зразками крові ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (т.5 а. с. 66-71); висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-455 від 25.10.2017, відповідно до якого на наданих на дослідження правій рукавичці (об`єкт № 8 - вирізки з внутрішньої поверхні правої рукавички, вилученої з рюкзака чорного кольору, який знаходився на передньому пасажирському сидінні під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 04.08.2017) та лівій рукавичці (об`єкт № 9 - вирізки з внутрішньої поверхні лівої рукавички, вилученої з рюкзака чорного кольору, який знаходився на передньому пасажирському сидінні під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 04.08.2017) встановлена наявність клітин з ядрами, генетичні ознаки яких є змішаними, тобто походять більше ніж від однієї особи та не співпадають між собою. Генетичні ознаки клітин з ядрами на правій рукавичці (об`єкт № 8) містять домінуючі генетичні ознаки, які співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_22 (об`єкт № 2) та не співпадають з генетичними ознаками ОСОБА_23 (об`єкт № 1), ОСОБА_6 (об`єкт № 6), ОСОБА_13 (об`єкт № 3), ОСОБА_8 (об`єкт № 4), ОСОБА_7 (об`єкт № 5), ОСОБА_15 (об`єкт № 7). Генетичні ознаки клітин з ядрами на лівій рукавичці (об`єкт № 9) містять домінуючі генетичні ознаки, які співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт № 5) та не співпадають з генетичними ознаками ОСОБА_23 (об`єкт № 1), ОСОБА_22 (об`єкт № 2), ОСОБА_6 (об`єкт № 6), ОСОБА_13 (об`єкт № 3), ОСОБА_8 (об`єкт № 4), ОСОБА_15 (об`єкт № 7) (т.5 а. с. 97-118); висновком судової молекулярно-генетичної експертизи №8-452 від 25.10.2017, відповідно до якого у вирізках з панчохи (об`єкт № 1 вирізки з поверхні панчохи в ділянці поблизу двох прорізів, яка була вилучена з салону задньої частини автомобіля під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 04.08.2017) встановлена наявність клітин з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які належать особі чоловічої генетичної статі та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 та не співпадають із зразками крові ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (т.5 а. с. 179-185); висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-454 від 30.10.2017, відповідно до якого на фрагменті марлі (об`єкт № 1 частина фрагмента марлі з речовиною бежевого кольору змив з пістолета, вилученого із салону автомобіля під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 04.08.2017) встановлена наявність клітин з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, походять більше ніж від двох осіб, містять шість встановлених генетичних ознак (алелів) за одним локусом та містять домінуючий ДНК-профіль, який співпадає з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 та не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (т. 5 а. с. 189-196); висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-459 від 30.10.2017, відповідно до якого у вирізках з пари рукавиць (об`єкти №№ 1,2 вирізки з внутрішньої поверхні рукавичок, які були вилучені з салону задньої частини автомобіля під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 04.08.2017) встановлена наявність клітин з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які співпадають між собою та належать одній особі чоловічої генетичної статі та співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 та не співпадають із зразками крові ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (т.5 а. с. 201-208); висновком судової балістичної експертизи № 383-бз від 18.09.2017, відповідно до якого наданий на дослідження пістолет, вилучений 04.08.2017 в ході проведення огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю дробовим пістолетом «SUPER-Р 35» калібру .35 GR № НОМЕР_2 , іноземного виробництва (Німеччина) (т. 5 а. с. 212-217);

Зауваження апелянтів про порушення права на захист обвинувачених при проведені судового засідання від 28.02.2019р. спростовуються матеріалами справи, а саме вказаної апелянтами дати (28.02.2019р.) не було засідання в суді першої інстанції. Відповідно до журналу судового засідання від 04.02.2019р., розгляд справи був відкладений на 05.03.2019р.

Не заслуговують на увагу зауваження обвинуваченого ОСОБА_13 на те, що порушено його право на захист у зв`язку з тим, що на момент скоєння злочину він був неповнолітній. Відповідно до матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_13 з моменту затримання був забезпечений захисником, а момент розгляду справи судом, досяг повноліття, що підтверджується заявою законного представника ОСОБА_13 ОСОБА_31 від 27.02.2018р., яка просила звільнити її від подальшого виконання обов`язків законного представника обвинуваченого ОСОБА_13 у зв`язку з досягненням ним повноліття.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про недопустимість доказів, в зв`язку з їх не відкриттям в порядку ст. 290 КПК України стороною обвинувачення стороні захисту є неспроможними. Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в тому числі реєстру матеріалів кримінального провадження, під час виконання вимог ст. 290 КПК України стороні захисту і обвинуваченим були відкриті всі матеріали кримінального провадження, які в подальшому були дослідженні в судовому засіданні і на які, як на докази винуватості обвинувачених, суд послався у вироку. При дослідженні цих доказів в суді першої інстанції сторона захисту не ставила під сумнів їх допустимість. Свої аргументи щодо недопустимості доказів сторони обвинувачення висловив обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на вирок, а саме: констатував не відкриття стороні захисту в порядку ст.290 КПК України матеріалів кримінального провадження, проте не вказав яких саме матеріалів.
Всі докази, отримані органом досудового розслідування в порядку встановленому кримінальним процесуальним законом, є належними та допустимими, а тому суд першої інстанції обґрунтовано послався на них у вироку на підтвердження винуватості обвинувачених.
Також не заслуговують на увагу посилання обвинувачених про відсутність технічних записів та журналів судових засідань від 08.05.2018р., 30.05.2018р., 27.11.2018р., 22.01.2019р., 13.05.2019р., 10.06.2019р., 09.07.2019р. Так, відповідно до матеріалів судового провадження, у вказані обвинуваченими дати, засідання відбулися та згідно з вимогами ч. 5 ст. 27 КПК України велось повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в матеріалах кримінального провадження містяться якісні технічні звукозаписи та журнали судових засідань за ці дати.

Щодо невизнання обвинуваченим ОСОБА_13 своєї у вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, апеляційній суд розцінює, як обраний ним спосіб захисту, з метою уникнення покарання за вчинене. З досліджених судом першої інстанції письмових та речових доказів вірно встановлено, що вказана зброя перебувала у користуванні ОСОБА_13 до вилучення її під час проведення затримання і огляду автомобіля від 04.08.2017р.

Як на доказ винуватості ОСОБА_32 , суд вірно послався на висновок судової балістичної експертизи № 383-бз від 18.09.2017, відповідно до якого наданий на дослідження пістолет, вилучений 04.08.2017 в ході проведення огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю дробовим пістолетом «SUPER-Р 35» калібру .35 GR № НОМЕР_2 , іноземного виробництва (Німеччина) (т. 5 а. с. 212-217); висновок судової балістичної експертизи № 385-бз від 21.08.2017, відповідно до якого надані на дослідження шість патронів, вилучених 04.08.2017 в ході проведення огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являються бойовими припасами дробовими набоями калібру .35 GR, придатні до стрільби (т. 5 а. с. 221-224); висновок судової балістичної експертизи № 494-бз від 04.10.2017, відповідно до якого наданий на дослідження пістолет «SUPER-Р 35» калібру .35 GR № НОМЕР_2 , вилучений 04.08.2017 в ході проведення огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 , придатний до стрільби наданими на дослідження дробовими патронами калібру .35 GR та придатний до проведення пострілів способом роздільного спорядження (з використанням 9 мм холостих пістолетних патронів та снарядів діаметром 6,2 мм (т. 5 а. с. 229-237); висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 8-454 від 30.10.2017, відповідно до якого на фрагменті марлі (об`єкт № 1 частина фрагмента марлі з речовиною бежевого кольору змив з пістолета, вилученого із салону автомобіля під час огляду автомобіля «Volkswagen» моделі «Caravelle», реєстраційний номер НОМЕР_1 04.08.2017) встановлена наявність клітин з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, походять більше ніж від двох осіб, містять шість встановлених генетичних ознак (алелів) за одним локусом та містять домінуючий ДНК-профіль, який співпадає з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_13 та не співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (т. 5 а. с. 189-196);

Також є неприйнятними доводи прокурора про відсутність в діях ОСОБА_13 кваліфікуючої ознаки, передбаченої ч.1 ст. 263 КК України, як «зберігання» вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_13 , було висунуто обвинувачення в умисному, без передбаченого пунктами 3,4 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ від 12.10.1992 № 576 дозволу, придбанні короткоствольної гладкоствольної вогнепальної зброї дробовий пістолет «SUPER-Р 35» калібру .35 GR № НОМЕР_2 , придатний для стрільби та шість патронів, які є бойовими припасами дробовими набоями калібру .35 GR, які він незаконно носив та зберігав при собі.

Оскільки дії ОСОБА_13 полягали у придбанні, носінні та зберіганні при собі вогнепальної зброї, є вірною вказівка суду про наявність у діях обвинуваченого ознаки зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Щодо твердження прокурора про неправильне стягнення судом першої інстанції процесуальних витрат на залучення експертів, апеляційний суд зауважує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.

Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема в частині їх стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо процесуальних витрат.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, ухвалюючи вирок, суд визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим, вказавши у резолютивній частині вироку, що витрати на проведення експертизи слід стягнути в розмірі 5412,11грн. з кожного обвинуваченого, в рівних долях.

Апеляційний суд вважає, що саме в цьому кримінальному провадженні судом першої інстанції вірно вказано суму витрат, які потрібно стягнути з обвинувачених на користь держави, з урахуванням їх ступеня вини та майнового стану кожного із обвинувачених.

У процесі досудового слідства та при розгляді справи в суді були встановлені і досліджені всі обставини справи, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому доводи обвинувачених та захисників про істотні порушення кримінально-процесуального закону, однобічність та неповноту досудового та судового слідства є безпідставними.
Таким чином, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів суперечать обставинам справи, встановленим судом і не ґрунтуються на вимогах закону, а тому відсутні підстави для скасування вироку та задоволення апеляційних скарг обвинувачених їх захисників та прокурора.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_12 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 , прокурора ОСОБА_14 залишити без задоволення.

Вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 9 липня 2019 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копій судового рішення.

Головуючий:

Судді: