Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/422/20
Провадження № 1-кп/670/90/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Віньківці клопотання прокурора Городоцької місцевої прокуратури про закриття кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 17.06.2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:
24.07.2020 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 17.06.2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Слідством встановлено, що в період часу з 10.06.2015 року по 19.30. год. 17.06.2015 року невстановлена особа, перебуваючи навпроти будинку № 102 по вул. Комсомольській в с. Слобідка Охрімовецька Віньковецького району Хмельницької області шляхом підбору ключа проникла у автомобіль марки «Фольксваген ЛТ 45» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрала 13 л дизельного палива та автомобільні інструменти, які належать ОСОБА_4 , спричинивши останньому майнової шкоди.

У рамках кримінального провадження слідством проведено обсяг слідчих розшукових та процесуальних дій, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила вищевказаний злочин, однак за їх результатами відомості про особу, що вчинила кримінальні правопорушення, не встановлено та вичерпані можливості їх отримання.

Прокурор просив задовольнити клопотання та закрити кримінальне провадження у зв`язку з невстановленням особи та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, звернув увагу, що під час розслідування справи слідів проникнення в автомобіль не виявлено, тому вважав вірною кваліфікацію злочину за ст.. 185 ч.1 КК України.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Санкція статті за скоєне правопорушення, визначене ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Згідно ч.1 ст.12 КК України, правопорушення передбачене ст. 185 ч. 1 КК України відноситься до проступку. Зазначене правопорушення не пов`язане з посяганням на життя чи здоров`я особи та не передбачає такий вид покарання, як довічне позбавлення волі.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Таким чином, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився 17.06.2018 року, оскільки жодній особі у вказаному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру.

Проте, неможна погодитись із позицією слідства про кваліфікацію дій невстановленої особи за ст. 185 ч.1 КК України, оскільки речі викрадені із салону автомобіля «Фольксваген ЛТ 45» д.н.з. НОМЕР_1 , про що зазначила прокурор, а сам факт проникнення до автомобіля як до сховища засвідчується змістом клопотання, в якому говориться, що це встановлено досудовим розслідуванням.

Кваліфікуючою ознакою ст. 185 ч.3 КК України є проникнення у сховище. У судовій практиці автомобіль визнається сховищем в певних випадках, у зв`язку з чим дії обвинуваченого кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, строк закриття по якій провадження 10 років, відповідно до ст. 49 КПК України.
Так, питання щодо наявності кваліфікуючої ознаки крадіжки - «проникнення у сховище» було предметом вирішення об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка в постанові 19 листопада 2018 року (справа № 205/5830/16-к, провадження № 51-2436кмо18) акцентувала увагу на тому, що у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06 листопада 2009 року, під сховищем пропонувалося розуміти «певне місце чи територію, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо».
Схоже визначення поняття «сховище» міститься у постанові Верховного Суду України від 31 січня 2013 року в справі №5-33кс12: «під поняттям «сховище» слід розуміти певні місця чи ділянки території, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які обладнані огорожею чи технічними засобами або забезпечені іншої охороною: пересувні автолавки, рефрижератори, контейнери, сейфи та інші сховища».
Відповідно до усталених у доктрині кримінального права підходів сховище - це завжди певне місце або територія, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей та мають будь-які засоби охорони від доступу сторонніх осіб (наприклад, огорожа, наявність охоронця, сигналізація), що унеможливлюють (суттєво ускладнюють) вільне та безперешкодне потрапляння на них сторонніх осіб.
Тобто до сховища (незалежно від ознаки стаціонарності) мають бути віднесені місця чи ділянки, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, та мають властиві для цього конструктивні ознаки, які забезпечують охорону від доступу до них сторонніх осіб.
За визначенням, передбаченим ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III, автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій.
При цьому легковий автомобіль - автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки (п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306).
Одночасно салони та багажні відділення автомобілів, зокрема і легкових, дозволять використовувати їх з урахуванням особливостей конструкції, як для перевезення пасажирів та їх багажу, так і для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу.
Колегія суддів дійшла висновку, що наявність засобів охорони транспортного засобу, у тому числі і технічних, що обмежують вільний доступ сторонніх осіб до майна, що знаходиться в салоні або багажному відділенні автомобіля, свідчить про наявність ознак сховища, яке є володінням особи.
Проведеним розслідуванням з`ясовано, що був замкнений транспортний засіб, зокрема двері його, які відкрив потерпілий власним ключем і виявив зникнення речей. Невиявлення слідів в салоні працівниками поліції не спростовує заяву потерпілого про те, що невстановлена особа шляхом підбору ключа проникла в салон автомобіля і викрала дизельне паливо, ключі, насос та монтіровку. Технічна експертиза замка у справі не проведена, тому твердження потерпілого не спростовані про проникнення і про це зазначається в поданому суду клопотанні.
Не спростовані слідством обставини проникнення в авто впливають безпосередньо на кваліфікацію злочину, а відповідно і на можливість застосування строків давності оговорених ст. 49 КК України.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про передчасність подання клопотання про закриття кримінального провадження з підстав оговорених ст. 49 КК України та ст. 284 КК України - у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст.284, 314 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відхилити.

Відмовити у закритті кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000199 від 17.06.2015 року за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України у зв`язку із необхідністю уточнення правової кваліфікації органом досудового розслідування вчиненого злочину.

Матеріали кримінального провадження № 0000199 повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1