Дата документу Справа № 335/9725/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/9725/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/1275/20 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 30 листопада 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 17 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК Україниза наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини «Амфетамін» з метою збуту, та реалізуючи свій злочинний умисел у невстановлений досудовим слідством час та місці, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи 11 згортків, обмотаних липкою стрічкою зеленого та чорного кольору, з психотропною речовиною, які поклав до внутрішньої кишені власної куртки, де став незаконно зберігати з метою подальшого збуту. Продовжуючи реалізувати свій єдиний злочинний умисел, незаконно зберігаючи при собі вищевказану психотропну речовину з метою збуту, у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_8 направився в центр міста Запоріжжя, де знаходячись на зеленій зоні, розташованій неподалік від будинку 72 по вулиці Перемоги за геолокацією 47.8299839, 35.1292462, шляхом «закладки» залишив 4 (чотири) згортки чорного та зеленого кольору, з психотропною речовиною в середині, на відстані два метри одна від одного. 15.11.2020 о 16 годині 04 хвилин, ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі у внутрішній кишені власної куртки вказану психотропну речовину з метою подальшого збуту, проходив по зеленій зоні неподалік від будинку № 72 по вулиці Перемоги у м. Запоріжжі, де був затриманий працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання працівниками поліції здійснено особистий обшук ОСОБА_8 , в ході якого у внутрішній кишені його куртки було виявлено полімерний прозорий ЗІП-пакет, в якому містяться 6 (шість) згортків, які обмотані липкою стрічкою зеленого кольору та один окремий згорток обмотаний липкою стрічкою зеленого кольору, що містять невстановлену речовину, які вилучені та упаковані в окремі паперові конверти. Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 7-3363 від 15.11.2020, надана на експертизу речовина (вміст згортку обмотаного липкою стрічкою зеленого кольору), містить в собі психотропну речовину, обіг якої обмежено «Амфетамін», маса якої в перерахунку на основу, складає 0,2554г.
15.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002469 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
15.11.2020 ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
16.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
До слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання слідчогопро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 . В клопотанні вказує на наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 та ризиків, передбачених п.п. 1, 2 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 13 січня 2021 року з одночасним визначенням застави у розмірі 42 040 гривень, слідчий суддя вважав доведеним наявність обґрунтованої підозри у вчиненніОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що в сукупності унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Так, підставою для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, в обґрунтування можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду зазначено лише те, що ОСОБА_8 , вчинив тяжкий злочин, і жодних інших обставин, які б підтверджували наявність даного ризику, стороною обвинувачення до суду не надано. Проте, сторона захисту звертає увагу, що ОСОБА_8 із моменту затримання визнавав свою вину, добровільно видав наявні у нього при собі заборонені предмети, із початку досудового розслідування сприяв органам досудового розслідування у встановленні обставин справи. Отже, така поведінка підозрюваного свідчить про відсутність намірів ухилятись від досудового слідства та суду, або якимось іншим способом чинити перешкоди у кримінальному провадженні, зокрема, чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні чи намагатись знищити, приховати або спотворити докази (усі можливі докази вчинення ОСОБА_8 злочину, у якому він підозрюється, станом на час розгляду клопотання про тримання під вартою були вже вилучені та приєднані до матеріалів кримінального провадження). Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки. Просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17 листопада 2020 року, постановити нову ухвалу ухвалити нову ухвалу обравши ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та вказаною нормою передбачені виключення, які, натомість, не стосуються обставин даного провадження.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, в правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні від 26 червня 1991 року у справі "Летельє проти Франції", попереднє увязнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути "формою очікування" обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження вимоги закону, з якими пов`язані питання застосування до особи запобіжного заходу та практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України є частиною національного законодавства слідчим суддею дотримано не було.

За змістом поданої апеляції, обгрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри за ч.1 ст. 307 КК України не оспорюється та, з урахуванням наданих доказів і початкової стадії досудового розслідування, є такою, що підтверджується наданими матеріалами.

У клопотанні слідчий ризиками негативної поведінки ОСОБА_8 зазначив обставини, встановлені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Однак, слідчий суддя, належним чином не перевіривши клопотання слідчого про наявність заявлених ризиків щодо знищення речових доказів у кримінальному провадженні, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, лише зазначив про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному.

При цьому, слідчий суддя не звернув уваги на недотримання ініціатором клопотання вимог ст.ст. 132, 184 КПК України щодо обов`язку доведення доводів клопотання шляхом подачі певних доказів.

Ознайомившись із наданими до клопотання матеріалами, судова колегія приходить до висновку про недоведеність ризиків знищення речових доказів у кримінальному провадженні, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Викладені слідчим обставини є лише міркуванням і носять характер припущень.

Натомість, відомості про особу підозрюваного, вперше його притягнення до кримінальної відповідальності не надають будь-яких підстав вважати доведеними заявлені слідчим ризики.

За практикою Європейського суду з прав людини - суд зобов`язаний проаналізувати особисті обставини заявника докладніше та навести на користь тримання його під вартою конкретні підстави, підкріплені доказами, що узгоджується із положеннями ст. 196 КПК України.

Апеляційна інстанція приходить до висновку, що застосований ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою занадто суворий та такий, що не відповідає ступеню ризику у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, ризик переховування можна вважати існуючим.

Однак, беручи до уваги вперше притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, постійного місця проживання та реєстрації, позитивної характеристики з місця мешкання, процесуальну поведінку ОСОБА_8 , який вину визнає та сприяє органам слідства, суд вважає даний ризик малоймовірним і таким, що може бути убезпечений шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу в умовах контролю за дотриманням покладених обов`язків.

З огляду на сукупність наведених обставин, колегія суддів вважає, що зазначені слідчим в клопотанні доводи не дають підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що належну поведінку ОСОБА_8 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, саме такий вид запобіжного заходу є адекватним превентивним заходом відносно підозрюваного.

За таких обставин, зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати більш м`який запобіжний захід, знайшли своє підтвердження в апеляційній інстанції, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення, що обумовлює задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 13січня 2021 року включно, із забороною залишати житло у період з 20.00 год. до 06.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язку, передбаченого ч.5 ст. 194 КПК України з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановленому законом порядку.

Виконання ухвали покласти на Вознесенівський ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити з-під варти ОСОБА_8 негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4