Постанова
Іменем України
09 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 753/2808/20
провадження № 51-4105км20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 .

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Дарницький районний суд м. Києва ухвалою від 11 червня 2020 року кримінальне провадження № 0007825 від 24 жовтня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, закрив у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру на підставі ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
Київський апеляційний суд ухвалою від 24 липня 2020 року, керуючись п. 4 ч. 3

ст. 399 КПК України, відмовив прокурору в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернув йому апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, оскільки її було подано після закінчення строку на апеляційне оскарження і суд за заявою особи не знайшов підстав для поновлення такого строку.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Як убачається зі змісту касаційної скарги, прокурор, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає про те, що резолютивну частину ухвали суду від 11 червня 2020 року було проголошено без участі прокурора, а повний текст цього рішення він отримав лише у відповідь на свою заяву 18 червня 2020 року та вже через 4 дні, а саме 22 червня 2020 року, подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.Наголошує, що відсутність повного тексту судового рішення тягне за собою необізнаність про обставини, які суд визнав установленими із посиланням на докази, а також мотиви, з яких суд виходив під час постановлення такого рішення, та не дозволяє якісно обґрунтувати свою думку з приводу незгоди з висновками суду, а також викласти у своїй апеляційній скарзі заперечення на мотивування судового рішення, що унеможливило подачу апеляційної скарги у встановлений строк. Вважає, що суд апеляційної інстанції, не врахувавши очевидних фактів на користь поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, безпідставно відмовив у його поновленні та повернув апеляційну скаргу.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримала свою касаційну скаргу та просила задовольнити її.
Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Мотиви Суду
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та мотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які було досліджено під час судового розгляду й оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
Апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції згідно з вимогами частин 2, 3 ст. 395 КПК України подається протягом 7 днів із дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, в цей же строк із моменту вручення копії судового рішення.
Частиною 3 ст. 395 цього Кодексу встановлено винятки із загального правила щодо початку обчислення строку оскарження ухвал суду, за яким відлік семиденного терміну починається не з дня їхнього оголошення, а з дня отримання заінтересованою особою копії судового рішення. Зазначений порядок стосується лише тих осіб, без виклику яких було постановлено ухвалу суду, яку вони оскаржують.
Пунктом 4 ч. 3 ст. 399 КПК України визначено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження, й особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно зі ст. 117 КПК України пропущений з поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані дійсно з істотними перешкодами чи труднощами, які унеможливлювали або ускладнювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з матеріалів провадження, суддя Дарницького районного

суду м. Києва ухвалою від 11 червня 2020 року, задовольнивши клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , закрив кримінальне провадження № 0007825 від 24 жовтня 2019 року за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру на підставі ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
При цьому прокурор ОСОБА_5 була присутньою в судовому засіданні під час розгляду вищевказаного клопотання та заперечувала проти його задоволення.
Того ж дня, керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК України, суддя склав та оголосив резолютивну частину ухвали. Повний текст рішення було оголошено

16 червня 2020 року.
22 червня 2020 року прокурор ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року щодо

ОСОБА_7 . У скарзі, крім іншого, просила про поновлення строку на апеляційне оскарження, зважаючи на те, що копії вступної та резолютивної частин вказаного судового рішення їй не було вручено, а повний текст ухвали вона отримала за своєю заявою лише 18 червня 2020 року, що, на її переконання, свідчило про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду.
Київський апеляційний суд, керуючись положеннями статей 395, 399 цього Кодексу, ухвалою від 24 липня 2020 року відмовив прокурору в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 11 червня 2020 року, зазначивши, що вона пропустила цей строк без поважних причин.
Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції зазначив, що її подано з пропуском установленого процесуальним законом строку, а доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, не підтверджують неможливості скористатися правом на оскарження ухвали у визначений законом строк.
Проте, на думку колегії суддів касаційного суду, таке рішення апеляційного суду є передчасним.
Відповідно до матеріалів провадження копію ухвали Дарницького районного

суду м. Києва від 11 червня 2020 року прокурор отримала 18 червня

2020 року, що засвідчено її підписом на заяві про видачу вказаного судового рішення.
Разом із тим з огляду на положення п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі особа, яка її подає, має вказати про свої вимоги та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Апеляційний суд, розглядаючи клопотання про поновлення строку, належним чином не перевірив та не проаналізував доводів прокурора стосовно того, що 11 червня 2020 року було проголошено лише резолютивну частину ухвали місцевого суду,

а тому відсутність повного тексту перешкодила останній подати апеляційну скаргу з належним обґрунтуванням, відповідно до вимог КПК України.
За висновком про застосування норми права, який міститься в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 27 травня 2019 року в справі № 461/1434/18, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення вказане

за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
Однак, як убачається зі змісту оскарженої ухвали, апеляційний суд, посилаючись

на отримання прокурором копії повного тексту ухвали саме 18 червня 2020 року, тобто в останній день закінчення строку на апеляційне оскарження, вказав, що прокурор не була позбавлена процесуальної можливості подати апеляційну скаргу

у визначений строк та вже після отримання повного тексту оскаржуваного судового рішення подати доповнення чи зміни до своєї апеляційної скарги.
Із наведеним твердженням апеляційного суду колегія суддів суду касаційної інстанції не погоджується та вважає, що суд, формально зазначивши, що прокурор не навела достатніх підстав, які перешкоджали їй вчасно подати апеляційну скаргу, дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку.
Таким чином, під час розгляду провадження суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що відповідно

до приписів п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для його скасування.
За таких обставин ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню

з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати викладене та ухвалити обґрунтоване судове рішення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року про відмову

в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги

на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3