Справа № 462/4509/20
провадження 1-кп/462/542/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові підготовче судове засідання кримінального провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добряни, Стрийського району, Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого майстром дільниці 1 групи «Стрийської дільниці по поточному ремонту будівель», що відноситься до виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом 31.01.2017 року, ОСОБА_4 , відповідно до наказу №52/ос від 03.07.2012 року виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», перебуваючи на посаді майстра дільниці 1 групи «Стрийської дільниці по поточному ремонту будівель», що відноситься до виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», що у м. Львові по вул. Чернівецька, 15 (надалі підприємство), будучи відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми №П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто маючи прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, особисто, умисно, підробив табель обліку використання робочого часу типової форми №П-5 за січень 2017 року, шляхом внесення до відповідної графи (рядка) № 7, (стовпців) № № 16, 17, 18, 19, 20, 23 та 24 табелю обліку використання робочого часу підприємства завідомо неправдиві відомості про перебування на роботі та відпрацювання робочих годин працівником «Стрийської дільниці по поточному ремонту будівель» виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 за 23.01.2017, 24.01.2017, 25.01.2017, 26.01.2017, 27.01.2017, 30.01.2017 та 31.01.2017, та в подальшому особисто підписав тобто завірив дані завідомо неправдиві відомості.

Відповідно до отриманої інформації з «Державної прикордонної служби України західного регіонального управління» від 06.08.2019 року №0.184-28380/0/15-19-Вих громадянин ОСОБА_5 з 03.01.2017 по 19.02.2017 перебував за кордоном, а відтак ОСОБА_4 вчинив службове підроблення.

Крім цього, 28.02.2017 року, ОСОБА_4 , відповідно до наказу №52/ос від 03.07.2012 року виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», перебуваючи на посаді майстра дільниці 1 групи «Стрийської дільниці по поточному ремонту будівель», що відноситься до виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця», що у м. Львові по вул. Чернівецька, 15 (надалі підприємство), будучи відповідальним за ведення та заповнення табелів обліку використання робочого часу на підприємстві, достовірно знаючи, що табелі обліку використання робочого часу типової форми №П-5, які затверджені наказом Держкомстату України від 05.12.2008 року №489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» є документами первинної облікової документації на підприємстві, які використовуються для обліку особового складу, використання робочого часу та розрахунків з працівниками із заробітної плати, тобто маючи прямий доступ до офіційних документів первинного бухгалтерського обліку, особисто, умисно, підробив табель обліку використання робочого часу типової форми №П-5 за лютий 2017 року, шляхом внесення до відповідної графи (рядка) № 7, (стовпців) № № 9, 10 та 11 табелю обліку використання робочого часу підприємства завідомо неправдиві відомості про перебування на роботі та відпрацювання робочих годин працівником «Стрийської дільниці по поточному ремонту будівель» виробничого підрозділу «Львівське територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця» ОСОБА_5 за 01.02.2017, 02.02.2017 та 03.02.2017, та в подальшому особисто підписав тобто завірив дані завідомо неправдиві відомості.

Відповідно до отриманої інформації з «Державної прикордонної служби України західного регіонального управління» від 06.08.2019 року №0.184-28380/0/15-19-Вих громадянин ОСОБА_5 з 03.01.2017 по 19.02.2017 перебував за кордоном, а відтак ОСОБА_4 вчинив службове підроблення.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, а саме як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити дане кримінальне провадження.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 285 ч.1 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України (в редакції чинній на момент скоєння злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. Чинна редакція п.2 ч.1 ст.49 КК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України (в редакції чинній на момент скоєння злочину) було віднесено до злочинів невеликої тяжкості. Чинна редакція ст. 12 КК України відносить вказаний злочин до нетяжких.

З обвинувального акту вбачається, що з моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тобто з 28.02.2017 року минуло більше трьох років.

Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 р. № 12, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст.11-1 КПК України таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч.4 ст.49 КК України.

На час розгляду клопотання судом не встановлено та сторонами провадження не надано доказів про ухилення обвинуваченого від слідства, вчинення ним інших злочинів, а так само відомостей про переривання чи зупинення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, згідно з вимогами ч.2 ст.49 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави та бажає бути звільненим від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Таким чином, є всі законні підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись п. 7 ч. 1 та ч. 6 ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

Оригінал ухвали.