Справа № 136/1655/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2020 року м. Погребище

Слідчий суддя Погребищенського районного суду Вінницької області ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника СВ Липовецького відділення поліції Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

Встановив:
Начальник СВ Липовецького відділення поліції Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зрайки, Володарського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із встановленням застави у якості альтернативного запобіжного заходу у 40-ти кратному розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СВ Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000184 від 02.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 15.05.2020 року Тетіївським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитовим строку тривалістю 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та будучи особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені частинами 2, 3 ст.185 КК України, обвинувальний акт відносно якого 22.08.2018 року направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, вчинив повторно новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 02.08.2020 року, біля 01 год. 25 хв., точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , за попередньою змовою із невстановленою слідством особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), прийшли до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_2 та де здійснюється реалізація м`ясних та ковбасних виробів фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 .

У подальшому, реалізовуючи свій умисел на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , підійшовши до металопластикового вікна приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за допомогою викрутки та прикладання сили, шляхом віджиму, відчинив рухому частину даного вікна, після чого разом із невстановленою слідством особою, проникли всередину даного приміщення.

Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_4 спільно із невстановленою слідством особою, за попередньою змовою, умисно, таємно викрали грошові кошти з дерев`яної тумбочки в сумі 2100 грн. та ковбасно-м`ясну продукцію, а саме:

-ковбаси виробника ТОВ «М`ясний майстер» асортиментного ряду «Фірмова», вагою 2,5 кг., вартістю 224,75 грн.;

-ковбаси сирокопченої виробника ТОВ «Верест» асортиментного ряду «Італійська», вагою 0,800 кг., вартістю 270,80 грн.;

-ковбаси виробника ТОВ «М`ясний майстер» асортиментного ряду «Вінницька», вагою 0,700 кг., вартістю 66, 15 грн.;

-ковбаси виробника ТОВ «М`ясний майстер» асортиментного ряду «Черепашка», вагою 1,400 кг., вартістю 186,20 грн.;

-ковбаси виробника ТОВ «Верест» асортиментного ряду «З печі», вагою 1,200 кг., вартістю 137,40 грн.;

-ковбаси виробника КЦ «Адамівські ковбаси» асортиментного ряду «Горіхова», вагою 1,200 кг., вартістю 141,60 грн.;

-ковбаси виробника ТОВ «М`ясний майстер», асортиментного ряду «Філейні гриль», вагою 1,100 кг., вартістю 104,50 грн.;

- ковбаси виробника ТОВ «М`ясний майстер», асортиментного ряду «Салямі Президент», вагою 0,900 кг., вартістю 134,10 грн.;

-паштету виробника ТОВ «М`ясний майстер», асортиментного ряду «Ласунка», вагою 0,300 кг., вартістю 14,70 грн.;

-приправи виробника ТОВ «М`ясний майстер», асортиментного ряду «Томати сушені», 1 пачка., вартістю 39,90 грн.;

-балик виробника КЦ «Адамівські ковбаси», вагою 2,750 кг., вартістю 415,25 грн.;

-шинка виробника ТОВ «М`ясний майстер», асортиментного ряду «Королівська», вагою 3, 200 кг., вартістю 478, 40 грн., вартість яких визначено згідно судової товарознавчої експертизи № 6679-6682/20-21 від 28.09.2020.

Після вчинення злочину ОСОБА_4 із невстановленою слідством особою покинули приміщення вищевказаного магазину та з місця події зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, тим самим завдали потерпілому ФОП ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4313 грн 75 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.
21.10.2020 року ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- заявою ОСОБА_6 про скоєння кримінального правопорушення від 02.08.2020 року;
- протоколом огляду місця події від 02.08.2020 року, а саме огляду магазину «М`ясний Майстер», згідно якого було встановлено, що з магазину було здійснено крадіжку грошей та м`ясної продукції;
- висновком судової товарознавчої експертизи № 6679-6682/20-21 від 28.09.2020 року;
- протоколом огляду речей та предметів від 21.10.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 видав одяг, в якому він скоював крадіжку;
-постановою слідчого від 21.10.2020 року про визнання речовими доказами виданих ОСОБА_4 речей у вигляді одягу, в яких він був одягнений на момент скоєння крадіжки;
-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 21.10.2020 року, який розкаявся у скоєнні вчиненого злочину;
-слідчим експериментом з підозрюваним ОСОБА_4 від 21.10.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 підтвердив обставини вчинення ним злочину;
-протоколом обшуку від 03.11.2020 року «Колективного підприємства Липовецька ремонтно-будівельна дільниця», під час якого було вилучено рештки упаковок м`ясної продукції;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка вказує на те, що з магазину «Мясний Майстер» було викрадено грошові кошти та м`ясну продукцію;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 04.11.2020 року, який вказує на те, що ОСОБА_4 дійсно проживав на території «Колективного підприємства Липовецька ремонтно-будівельна дільниця», де були вилучені рештки упаковок продукції «М`ясний майстер».
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, сторона обвинувачення вважає такі дії цілком вірогідними, беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 не обтяжений соціальними зв`язками та відповідальністю, а також те, що максимальний строк покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому злочині, який відповідно до класифікації злочинів, передбачених ст. 12 КК України, є тяжким злочином, становить 6 років.

Тому співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі, доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім цього, слідчий посилається на те, що в ході розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , офіційно ніде не працює, постійного джерела прибутку немає, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів та можливість ухилення від органу досудового розслідування та суду.
Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 15.05.2020 року Тетіївським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, вчинив повторно новий умисний корисливий злочин проти власності під час іспитового строку.
Крім того, ОСОБА_4 є особою, яка раніше вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувальний акт відносно якого 22.08.2018 року направлено до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та на даний час перебуває на розгляді суду.
Тобто не зважаючи на наявність судимості та кримінальних справ, які перебувають на розгляді суду, останній продовжує вчиняти нові умисні корисливі злочини з метою наживи та збагачення за рахунок чужої власності.
На думку сторони обвинувачення указані обставини вказують на те, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість і необхідність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є його вік, задовільний стан здоров`я, відсутність у нього утриманців, постійного місця роботи.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, просить клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що свою вину в інкрімінованому йому кримінальному правопорушенні визнає, щиро розкаюється та просить не застосовувати до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки зробив для себе відповідні висновки і не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність. Він на перші виклики з`являється до слідчого і суду і не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування. При цьому зазначив, що не бажає в даному судовому засіданні користуватися правовою допомогою адвоката.
Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.
В силу ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
За ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, наведених у рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати оголошену ОСОБА_4 підозру у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Разом із тим, при вирішенні питання про наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до шести років, ніде не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, що свідчить про відсутність вагомих соціально-стримуючих факторів.
Разом із цим, слідчий суддя бере до увагу ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення протягом встановленого судом іспитового строку, а також, що відносно нього здійснюється судове провадження в справі по обвинуваченню у вчиненні аналогічних кримінальних правопорушень проти власності.
Крім того, слідчий суддя вважає достатньо вмотивованими доводи сторони обвинувачення стосовно того, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлює наслідки вчинення кримінального правопорушення та розуміє тяжкість покарання, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Наведені обставини свідчать про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відтак, слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суть, зміст та кількість обумовлених в клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України, високу ймовірність їх настання, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який ніде не працює, постійного заробітку не має, не одружений, а також достатньо обгрунтований, на думку слідчого судді, ризик продовження чи повторення ним протиправної поведінки.
З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам та не забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.
В силу положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ч.4 ст.182 КПК України визначено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
За змістом ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що з огляду на принципи змагальності та диспозитивності кримінального судочинства саме на сторону обвинувачення покладається обов`язок доведення обставин, визначених частиною 4 ст.182 КПК України, які враховуються судом при визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу в разі тримання особи під вартою.
Проте, в клопотанні слідчого не міститься будь-яких доводів щодо таких обставин чи аргументів стосовно визначення розміру застави в розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Відтак, вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і необхідним у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити мінімальний розмір застави, який визначений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.
При цьому, на переконання слідчого судді, такий розмір застави цілком може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
Ухвалив:

Клопотання начальника СВ Липовецького відділення поліції Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зрайки, Володарського району, Київської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє протягом шестидесяти днів з моменту взяття під варту, тобто з 10.11.2020 року по 09.01.2021 року включно.
Визначити заставу в розмірі 42040 (сорок дві тисячісорок ) гривень 00 коп., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_4 звільняється з-під варти під заставу.
Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1)
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1) негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави,та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Уповноважена службова особа Вінницької установи виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№1) у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави обов`язки: прибувати на перші виклики до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із міста Обухів, Обухівського району, Київської області; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований більш тяжкий запобіжній захід.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя