Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/1960/20
Справа № 711/5733/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2020 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю: прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , внесеного у матеріалах кримінального провадження за № 0000325 від 24.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , -

встановив:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленими досудовим розслідування особами, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на незаконне заволодіння чужим майном шляхом вимагання, переслідуючи корисливу мету - отримання грошових коштів, у вересні 2019 року, безпідставно звинувативши ОСОБА_10 у викраденні в дружини ОСОБА_9 ОСОБА_11 золотого ланцюжка, пред`явили протиправну вимогу сплатити як відшкодування за це грошові кошти в сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн.

У зв`язку із заперечення ОСОБА_10 указаних звинувачень, в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , разом із іншими співучасниками злочину, привезли ОСОБА_10 до місця проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_10 під погрозою застосуванням до нього фізичного насильства вимагали грошові кошти в сумі 30 000,00 (тридцять тисяч) грн. Сприймаючи погрози вищевказаних осіб як реальні, побоюючись за своє здоров`я ОСОБА_10 погодився на вказані незаконні вимоги та написав боргову розписку, повідомивши, що грошові кошти може сплачувати частинами, оскільки вказаної суми у нього на цей час немає.

У подальшому, 23.04.2020, близько 15 год. 36 хв., ОСОБА_10 , на виконання протиправної вимоги ОСОБА_6 про передачу йому, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та невстановленим досудовим розслідуванням особам грошових коштів в розмірі 30 000,00 (тридцяти тисяч) грн, прибув до магазину «Степок», що знаходиться за адресою: вул. Степова, 7А, с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, де зустрів його ОСОБА_9 , який відразу зателефонував до ОСОБА_8 , а в подальшому і ОСОБА_6 , та повідомив, про явку потерпілого до нього. За вказівкою ОСОБА_8 потерпілий передав ОСОБА_9 частину боргових зобов`язань, а саме грошові кошти в сумі 3000,00 (три тисячі) грн. Після того, як ОСОБА_9 отримав та перерахував грошові кошти, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що останній залишається їм винен 27 000,00 (двадцять сім тисяч) грн та повинен передати вказану суму грошових коштів або частинами протягом двох трьох тижнів, при цьому його розписка без змін залишається у них. В подальшому одержані грошові кошти були розділені між усіма співучасниками злочину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 02.07.2020 ОСОБА_6 , діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та невстановленими досудовим розслідування особами, повторно умисно, незаконно, з корисливих мотивів, вимагали та отримали грошові кошти від ОСОБА_10 за таких обставин.

Так, 02.07.2020, близько 12 год. 09 хв., ОСОБА_10 , на виконання протиправної вимоги ОСОБА_8 про передачу йому, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та невстановленим досудовим розслідуванням особам грошових коштів в розмірі 27 000,00 (двадцять сім тисяч) грн, за вказівкою ОСОБА_6 по мобільному телефону домовились про зустріч біля магазину «Степок», що знаходиться за адресою: вул. Степова, 7А, с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, де спочатку мав його зустріти ОСОБА_9 і отримати кошти. В подальшому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 про передачу йому грошових коштів. Однак, пізніше ОСОБА_6 зателефонував до ОСОБА_10 та наказав їхати до автозаправної станції, що розташована на в`їзді до с. Мокра Калигірка, Катеринопільського району, Черкаської області, де грошові кошти потрібно передати залученому до вчинення злочину ОСОБА_13 , який був обізнаний про вимагання в ОСОБА_10 грошових коштів за нібито викрадений золотий ланцюжок. Цього ж дня, близько 13 год. 41 хв., ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_6 прибув до вказаного місця, де зустрів його ОСОБА_13 , який був за кермом автомобіля ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , та якому ОСОБА_10 передав частину грошей в сумі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) грн. Після цього, ОСОБА_13 здійснив погрози насильством ОСОБА_10 в разі несплати боргових зобов`язань. Відтак ОСОБА_13 , після отримання грошових коштів відразу зателефонував до ОСОБА_8 та повідомив про отримання ним грошових коштів від ОСОБА_10 , а останній в свою чергу зателефонував ОСОБА_6 та повідомив про здійснення ним передачі грошових коштів вказаній ОСОБА_6 особі. В подальшому грошові кошти були розділені між усіма співучасниками злочину.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 13.08.2020 ОСОБА_6 діючи разом та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та невстановленими досудовим розслідування особами, повторно умисно, незаконно, з корисливих мотивів, шляхом вимагання отримали грошові кошти від ОСОБА_10 за таких обставин.

Так, 13.08.2020, близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_10 на виконання протиправної вимоги ОСОБА_6 про передачу йому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленим досудовим розслідуванням особам залишку грошових коштів в розмірі 23 500,00 (двадцять три тисячі п`ятсот гривень) грн за неіснуюче боргове зобов`язання, за вказівкою ОСОБА_6 по мобільному телефону домовились про зустріч на території Шполянської центральної районної лікарні, що розташована за адресою: вул. Амосова, 10, м. Шпола, Черкаська область для передачі коштів. У подальшому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_10 про те, щоб він чекав його у вказаному місці, де грошові кошти необхідно передати іншій особі.

Цього ж дня, близько 10 год. 47 хв., ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_6 прибув до вказаного місця, де зустрів залученого ОСОБА_8 для передачі грошових коштів ОСОБА_14 , який приїхав на територію вказаної лікарні за кермом автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 та якому ОСОБА_10 передав грошові кошти в сумі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. Відтак ОСОБА_14 після отримання грошових коштів відразу зателефонував до ОСОБА_8 , якому ОСОБА_10 повідомив про передачу ним вказаних коштів. Однак, ОСОБА_14 зазначені грошові кошти ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не передав у зв`язку з їх вилученням працівниками поліції під час проведення в цей день обшуку вказаного вище автомобіля.

Тим самим, встановлена достатність доказів для пред`явлення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

13.08.2020 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КК України.

13 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень підтверджується: показами потерпілого ОСОБА_10 від 25.03.2020, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.03.2020, протоколом огляду, вручення грошових коштів від 23.04.2020, протоколом НСРД №2155н/т/55/122/01-2020, протоколом НСРД №2154н/т/55/122/01-2020, протоколом НСРД №2147н/т/55/122/01-2020,протоколом НСРД №2563н/т/55/122/01-2020, протоколом НСРД №2562н/т/55/122/01-2020,протоколом НСРД №2561н/т/55/122/01-2020, протоколом НСРД №2621н/т/55/122/01-2020, протоколом НСРД №2620н/т/55/122/01-2020, протоколом огляду, вручення грошових коштів від 01.07.2020, протоколом огляду, помітки вручення грошових коштів від 12.08.2020, протоколом обшуку автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 від 13.08.2020, показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 13.08.2020 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того, в клопотанні слідчий зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки суспільно - корисною працею не займається, постійного законного джерела доходів не має, а тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання; незаконному впливу на інших підозрюваних, потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, а саме шляхом залякувань, погроз чи підкупу; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, без покладених на нього певних зобов`язань, які будуть дисциплінувати його та обмежувати у своїх діях, а запобігання цим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу і просили його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання. Вважає за доцільне застосувати інший, більш м`який, запобіжний захід не позбавлений із позбавленням волі, а саме домашній арешт, оскільки підсудний має постійне місце роботи за яким має позитивні характеристики, також має на утриманні двох неповнолітніх дітей та хвору матір, яка страждає на цукровий діабет.

Підозрюваний в судовому засіданні також просив не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обмежитись більш м`яким запобіжним заходом.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000325 від 24.12.2019, та, дослідивши докази по даних матеріалах (надані сторонами письмові документи), заслухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст.177 КПК України метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігач, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідуваннядля вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення (Мюррей проти Сполученого Королівства), а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.98 р. у справі "Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства" наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, є обґрунтованою.

Відповідно до вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , обставини справи, зважаючи на особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу з метою уникнення ризиків.

Разом з тим, у відповідності до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором наведені, у відповідності до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також, враховані обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Пунктом 10 листа ВССУ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» передбачено, що У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим. Слід звернути увагу слідчого судді, суду на те, що відповідно до положень ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчому судді, суду слід мати на увазі, що перелік обставин, які слід враховувати при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, не є вичерпним та підлягає розширеному тлумаченню з огляду на фактичні обставини, встановлені у кримінальному провадженні.

В пункті 9 листа ВССУ від 04.04.2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» вказано на те, що слідчому судді, суду необхідно мати на увазі, що обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Так, в обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Натомість в судовому засіданні прокурором не обґрунтовано належним чином існування ризику того, що підозрюваний переховуватиметься від правоохоронних органів та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, в обґрунтування таких ризиків, слідством зазначено, що підозрюваний не має постійного законного джерела доходів, а тому матиме реальну можливість змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Разом з тим, як вбачається з поданої захисником характеристики від 14.08.2020р. за підписом директора ТОВ Шполянский «Агробуд», ОСОБА_6 , 1986р.н., працює в ТОВ Шполянский «Агробуд» з 09 січня 2017р. на посаді інженер механік.

В той же час, погоджуюсь з прокурором щодо існування ризиків того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки досудове слідство триває, обставини кримінального правопорушення повністю не з`ясовані.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінального правопорушення та наявність ризиків впливу на інших підозрюваних, потерпілого, свідків та перешкоджання кримінальному провадженню надають підстави для обрання запобіжного заходу.

Разом з тим, зауважую, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Запобігання наявним ризикам не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив виконання ним своїх процесуальних обов`язків та запобіг спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має законне місце роботи, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи і не має негативної репутації. За таких обставин, беручи до уваги стан здоров`я підозрюваного, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, обставини події кримінального правопорушення (спосіб, передумови т.і.) вважаю, що такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, обирати до підозрюваного ОСОБА_6 недоцільно.

Разом з тим, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності. При цьому з огляду на події злочину, поведінка підозрюваного свідчить про те, що він не здатний самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки. Зазначене свідчить про те, що особисте зобов`язання не забезпечить усунення обставин, запобігання яким обумовлює застосування запобіжного заходу.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного через відсутність надходжень до слідчого судді заяв осіб, які бажали поручитись за нього.

Наступним на суворістю запобіжним заходом є домашній арешт.

З огляду на характер обставин події кримінального правопорушення, беручи до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, вважаю що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та досягнення мети застосування запобіжного заходу, до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, слід зазначити, що домашній арешт складає позбавлення волі в значенні Конвенції з прав людини та основоположних свобод і тому він відповідає одній з дозволених підстав згідно зі статтею 5.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченої залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

При цьому, виходячи з обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу, вважаю за необхідне задля підтримання дієвості запобіжного заходу покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , внесеного у матеріалах кримінального провадження за № 0000325 від 24.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покидати місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 , цілодобово.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч.5 ст.194 КПК України, прибувати за кожною вимогою до суду та органу розслідування, не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду, заборонити спілкуватись з потерпілим ОСОБА_10 , підозрюваними, свідками у справі, які визначить прокурор та/або слідчий, особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет, окрім як під час проведення слідчих (розшукових) дій.

Зобов`язати слідчого надати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст виготовлено та проголошено 18.08.2020. о 12.55. год.
Слідчий суддя: ОСОБА_1