УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 91 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 91 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Фондова компанія «Авангард».

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у провадженні слідчого управління ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 320 201 000 000 003 91 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що службові особи ТОВ «Фондова компанія «Авангард» (код за ), які в період 2015 - 2017 років, діючи умисно, в порушення п.44.1, п.44.2, п.44.3, п.44.5 ст.44, п.134.1.1 п.134.1ст.134 Податкового кодексу, шляхом завищення не підтверджених витрат, зменшили фінансовий результат до оподаткування прибутку, визначений у фінансовій звітності підприємства, чим ухилились від сплати податку на прибуток у сумі 203 588 416 грн.

В результаті чого не донараховано та не сплачено до державного бюджету України податків в особливо великих розмірах.

З метою збереження збереження речових доказів, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права та наявні достатні постави вважати, що існує реальна загроза зміни засновників (учасників) ТОВ «Фондова компанія «Авангард» (), зміни податкової «адреси та органу податкового обліку даного підприємства, що призведе до уникнення відповідальності службових осіб вказаного підприємства за скоєне умисне ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження m-зо зашкодить кримінальному провадженню та, у разі зміни засновників ТОВ «ФіЕтова компанія «Авангард» (), а також податкової адреси та органу податкового обліку даного підприємства, призведе до унеможливлення стягнення податкової заборгованості ТОВ «Фондова компанія Авангард» () та, як наслідок, уникнення відповідальності службових осіб вказаного підприємства за скоєне умисне ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення збереження майна як речового доказу, яке має значення для встановлення істини в кримінальному провадженні прокурор просив накласти арешт накорпоративні права ТОВ «Фондова компанія «Авангард».

В судовому засіданні слідчий та прокурор доводи клопотання підтримали в повному обсязі та просили клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.
Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Так, встановлено, що у провадженні СУ ГУ ДФС у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 320 201 000 000 003 91 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

В межах даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Фондова компанія «Авангард».

Обгрунтовуючи підстави для накладення арешту прокурор вказує, що вказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а також, що існує ризик незаконного відчуження вказаного майна.
Разом з тим, прокурор звертаючись із клопотанням про накладення арешту не навів будь-яких обставин які були здобуті під час досудового розслідування та які б у свою чергу доводять потреби досудового розслідування у такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
У матеріалах клопотання відсутні данні, що майно на яке прокурор просить накласти арешт перебуває у власності не добросовісного набувача,

Крім того, є сумнівним посилання прокурора щодо наявності ризику відчуження вказаного майна, з огляду на період з моменту внесення відомостей до ЄРДР до звернення прокурора з відповідним клопотанням про арешт майна. При цьому будь-яких відомостей щодо можливого вчинення дій про перереєстрацію чи відчуження вказаного майна матеріали клопотання не містить.

Відповідно до вимог закону, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в тому числі і арешт майна, має неухильно дотримуватися вимог закону.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в рамках якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість і недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання прокурора.
Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 320 201 000 000 003 91 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Фондова компанія «Авангард».

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Повний текст ухвали виготовлений 23.12.2020

Слідчий суддя: