СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/97/21
ун. № 759/4/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 січня 2021 року Слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , та слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004297 від 14.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно,-
встановив:
04.01.2021 року до суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004297 від 14.11.2020 року, про накладення арешту на майно,а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотечного договору № 9-5G9/08-2005МК від 16.08.2005 року, що належить ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на її відчуження та розпорядження.

Вказане клопотання обґрунтовується тим, що СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києвіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004297 від 14.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи ПАТ УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо», шляхом підробки документів, намагаються заволодіти кв. № 61 по вул. Тулузи, 3-Б в м. Києві.

16.08.2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено договір про надання поновленої кредитної лінії № 9-5G9/08-2005МК. Предметом договору являється 55 000 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ на момент укладання договору складає 277 750 гривень, які ОСОБА_6 зобов`язана повернути дані грошові кошти 16.08.2012 року.

16.08.2005 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 9-5G9/08-2005МК між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 , було укладено іпотечний договір.

Відповідно договору іпотеки, предметом іпотеки за зазначеним договором являється квартира АДРЕСА_2 .

Власником даної квартири являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З дня підписання договір про надання поновленої кредитної лінії № 9-5G9/08-2005МК, ОСОБА_6 виплачувалися щомісячні платежі, згідно графіку виплати.

У зв`язку з скрутним матеріальним становищем та не виконанням ОСОБА_6 своїх обов`язків згідно кредитного договору, 08.02.2011 року Святошинським районним судом м. Києва було ухвалене заочне рішення, стягнути з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошові кошти в сумі 443 828 грн.

27.04.2011 року на підставі вищевказаної ухвали державна виконавча служба Святошинського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 26736885 та розпочато стягнення грошових коштів з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк», що триває по сьогоднішній день.

08.12.2011 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитним договором укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_6

25.02.2016 року до Святошинського районного суду м. Києва з позовною заявою звернулася ОСОБА_6 , щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року укладений між ПАТ «Укрсиббанк» ЄДРПОУ НОМЕР_1 та ПАТ «Дельта Банк».

Під час розгляду даної цивільної справи № 759/3031/16-ц було виявлено підроблені документи, а саме в договорі Іпотеки за кредитним договором № 9-5G9/08-2005МК від 16.08.200 року, іпотекодавець вказано ОСОБА_6 , а не ОСОБА_5 .

03.03.2020 року суддею Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 зобов`язала посадових осіб ПАТ «Дельта Банк» надати для ознайомлення оригінали наступних документів: акт-прийому передачі від ПАТ «Укрсиббанк» до ПАТ «Дельта Банк»; оригінали кредитного та іпотечного договору № 9-5G9/08-2005МК від 16.08.2005 року; фінансовий звіт; свідоцтво на право власності на квартиру АДРЕСА_2 та інші оригінали документів кредитної справи. В подальшому в судовому засіданні, дані документи не були надані, а рішення по справі на сьогоднішній день не прийнято.

03.06.2020 року суддею Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_7 винесено ухвалу про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , який на сьогоднішній день скасовано Апеляційним судом м. Києва.

15.03.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо» було укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитним договором укладеним між ПАТ «Укрсиббанк» та ОСОБА_6 . На сьогоднішній день посадові особи фінансової компанії на підставі підроблених документів намагаються заволодіти квартирою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно власником кв. АДРЕСА_2 являється ОСОБА_5

21.12.2020 року кв. АДРЕСА_2 визнано речовим доказом.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження, підставами у зв`язку з якими потрібно здійснити накладення арешту на нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_2 , яка являється предметом іпотечного договору від 16.08.2005 року, досудове розслідування вважає, що незастосування цього заходу зумовить труднощі та неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, чи перешкоджатиме встановленню істини по провадженню внаслідок того, що таке майно може бути незаконно відчужене іншими особам, що завдасть матеріальної шкоди третім особам.

Слідчий у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.
Вислухавши доводи слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки слідчим доведено, що, у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження цього майна.
На підставі ч.2 ст.376 КПК України, обмежившись складанням і оголошенням вступної та резолютивної частин ухвали, слідчий суддя, керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя
постановив:
Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0004297 від 14.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про накладення арешту на майно, задовольнити.
Накласти арешт та заборонити здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо майна, що являється предметом іпотечного договору № 9-5G9/08-2005МК від 16 серпня 2005 року, а саме: кв. АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на її відчуження та розпорядження

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, без виклику якої було постановлено ухвалу, - строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії даної ухвали.
Повний текст ухвали виготовлено 05.01.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1