Номер провадження: 11-сс/813/1128/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючої - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представника ТОВ «Автостайл» - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна директора ТОВ «Автостайл» ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000405, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018 задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район Чоловічого монастиря) з кадастровим номером №:35:002:0009, та об`єкт нерухомого майна, що на ній знаходиться незавершене будівництво курортно-рекреаційного комплексу сімейного типу будівельною готовністю 15 % (реєстраційний номер 101), у кримінальному провадженні №0000405, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано накладання арешту на вищевказане майно, яке містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні, а також задля недопущення можливості протиправних дій із вказаним майном та недопущення знищення, відчуження та інших дій, що у подальшому може перешкоджати відшкодуванню заподіяної потерпілому матеріальної шкоди.
Зміст вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В своїй апеляційній скарзі представник власника майна вважає оскаржену ухвалу незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про арешт майна повернути прокурору-процесуальному керівнику для усунення недоліків.
Апеляційна скарга подана до Одеського апеляційного суду лише 25.06.2020, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України.
Разом із апеляційною скаргою представник власника майна подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, яке обґрунтоване тим, що в судовому засіданні при винесенні оскарженого рішення власник майна ТОВ «Автостайл» та його представник не були присутніми, матеріали справи не містять жодних відміток про направлення власнику майна чи його представнику копії вказаної ухвали, копію оскарженого рішення представник ТОВ «Автостайл» отримав 22.06.2020, що підтверджується розпискою про отримання повного тексту ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018, яка міститься в матеріалах справи. У зв`язку з чим апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України, необхідно обчислювати з дня отримання оскарженого рішення слідчого судді та вважати таким, що не пропущений.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку апелянта, який просив задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді; думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи клопотання, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Необхідність визнання обов`язковості практики Європейського суду з прав людини законодавчо ґрунтується на нормах п. 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997, згідно якого Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, у якій зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Суду розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права. Розглядувана категорія разом із такими елементами як остаточність судового рішення та своєчасність виконання остаточних рішень є невід`ємними складовими права на суд, яке, у свою чергу, посідає одне з основних місць у системі фундаментальних цінностей будь-якого демократичного суспільства.
Слід також зазначити, що Суд у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (Ashingdane
v. the United Kingdom).
Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Так, стаття 395 КПК України наводить конкретні строки оскарження в апеляційному порядку судових рішень суду першої інстанції, в тому числі ухвал слідчого судді.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що за загальним правилом строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді відраховується з дня її оголошення.
Частиною третьою статті 395 КПК України також встановлені виключення із загального правила, а саме випадки, в яких строк на апеляційне оскарження відраховується не від дня проголошення оскарженого судового рішення, а від іншої дати. До цих випадків, зокрема, відносяться:
- оскарження ухвали слідчого судді особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги для якої обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення;
- оскарження судового рішення іншим учасником кримінального провадження, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для якої обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З викладених положень вбачається, що виключення із загального правила передбачені для двох категорій учасників кримінального провадження, одна з яких є істотно обмеженою у правах та доступі до інформаційних благ в силу утримання під вартою, що зумовлює необхідність надання додаткового часу для підготовки та подачі такою особою апеляційної скарги, а друга з об`єктивних причин не обізнана та не могла бути обізнаною про постановлене судове рішення у зв`язку з нереалізацією або незабезпеченням з певних причин права на участь в судовому провадженні при вирішенні слідчим суддею, судом певних питань, що стосуються її прав, свобод та законних інтересів.
З матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто та оскаржена ухвала постановлена 02.08.2018 без виклику та участі власника майна та його представника.
17.06.2020 представник ТОВ «Автостайл» адвокат ОСОБА_7 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про видачу копії ухвали, яку, згідно з долученою до матеріалів справи розпискою, отримав 22.06.2020, та саме з цього дня для нього починає відраховуватись строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Разом з цим, відповідно до наданої прокурором в судовому засіданні ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень, апеляційним судом встановлено, що 11.10.2019 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси було розглянуто клопотання представника ТОВ «Автостайл» ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000405, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за участю представника ТОВ «Автостайл» ОСОБА_10 , а саме арешту майна, накладеного оскарженою ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018. Вказаний факт представник апелянта не заперечував.
Враховуючи викладене, апеляційним суд вважає, що про існування оскарженої ухвали слідчого судді апелянту представнику ТОВ «Автостайл» ОСОБА_8 достовірно було відомо ще в жовтні 2019 року, а апеляційну скаргу подано лише 26.06.2020, тобто із значним пропуском строку на апеляційне оскарження, що спростовує доводи представника ТОВ «Автостайл» адвоката ОСОБА_7 наведені в судовому засідання апеляційного суду, про те, що апелянту не було відомо про існування оскарженої ухвали слідчого судді до червня 2020 року.
В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 , діючий в інтересах ТОВ «Автостайл», не заперечував проти зазначених обставини та не навів доводів щодо обставин, які унеможливлювали подання апеляційної скарги у передбачений Кримінальним процесуальним кодексом строк.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про те, що строк на апеляційне оскарження був пропущений без поважних причин.
Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду Одеської області прокурор повідомив, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000405, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018, направлений до суду для розгляду по суті, на підтвердження чого надав витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також зазначив, що вказаний обвинувальний акт перебуває на розгляді в Печерському районному суді м. Києва з 28.11.2019.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що статтею 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та водночас ч. 3 ст. 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, згідно з правилами статей 314-315 цього Кодексу.
На момент подачі представником власника майна директором ТОВ «Автостайл» ОСОБА_8 апеляційної скарги та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000405, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, досудове розслідування закінчилось, обвинувальний акт направлено до суду, а скарги на ухвали слідчого судді після завершення досудового розслідування є предметом розгляду суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що представником власника майна в судовому засіданні не була доведена поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання апелянта та поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 395, 399, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання директора ТОВ «Автостайл» ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.08.2018 про накладення арешту на майно: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дача Ковалевського (район Чоловічого монастиря) з кадастровим номером №:35:002:0009, та об`єкт нерухомого майна, що на ній знаходиться незавершене будівництво курортно-рекреаційного комплексу сімейного типу будівельною готовністю 15 % (реєстраційний номер 101), у кримінальному провадженні №0000405, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Повернути апеляційну скаргу разом із додатками та копію цією ухвали апелянту.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4