Справа № 144/354/19
Провадження №11-кп/801/76/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10

та її представника - адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника керівника Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_10 та її представника адвоката ОСОБА_11 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працює начальником цеху ПАТ "Вітаміни", неодружений, інвалід третьої групи загального захворювання, раніше не судимий, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та йому призначене покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі;
на підставі ст. 75 КК України звільнено його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
у строк відбування призначеного покарання на підставі ст.72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 08.01.2019 по 06.05.2019 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі;
стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1144 грн. (одна тисяча сто сорок чотири грн. 00 коп.) на користь держави;
вирішено долю речових доказів;
у задоволенні клопотання трудового колективу ПАТ «Вітаміни» про передачу обвинуваченого на поруки відмовлено,

в с т а н о в и в :

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, 07.01.2019 біля 23.30 год. в с.Удич Теплицького району Вінницької області разом із своєю дівчиною ОСОБА_13 , йшов із нею до місця свого проживання. Проходячи між будівлями № 1 та АДРЕСА_2 у даному населеному пункті, зустрів свого знайомого ОСОБА_14 , який запитав про причину його перебування у вказаному місці. З приводу цього між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_14 наніс удар кулаком у верхню частину тіла ОСОБА_7 .
У свою чергу ОСОБА_7 у відповідь на ці дії, наніс ОСОБА_14 удар кулаком правої руки в область обличчя, від якого той впав на землю. Після чого, завдав потерпілому ще два удари кулаком в область обличчя. При нанесенні ОСОБА_14 першого удару, ОСОБА_7 не передбачив, що внаслідок цього, останній втратить рівновагу та під час падіння вдариться головою об землю, внаслідок чого отримає тяжкі тілесні ушкодження, що призведуть до його смерті, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідки. В результаті цих дій, ОСОБА_14 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонки мозку, крововиливу в речовину та шлуночки головного мозку, забою головного мозку, внаслідок чого від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1 від 08.01.2019, на тілі ОСОБА_14 встановлено наявність ушкоджень у вигляді подряпин в ділянці обличчя, рани в ділянці спинки носа, синця в лобній ділянці зліва, синця в ділянці правої щоки, синця в ділянці нижньої повіки правого ока, синців на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, крововиливу під м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонки мозку, крововиливу в речовину та шлуночки головного мозку, забою головного мозку.
Ушкодження у вигляді подряпин в ділянці обличчя, рани в ділянці спинки носа, синця в лобній ділянці зліва, синця в ділянці правої щоки, синця в ділянці нижньої повіки правого ока, синців на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, крововиливу під м`які покриви голови зі сторони їх внутрішньої поверхні відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, крововиливу під оболонки мозку, крововиливу в речовину та шлуночки головного мозку, забою головного мозку відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є загрозливими для життя в момент їх виникнення. Зазнавши ушкоджень у вигляді тупої закритої черепно-мозкової травми голови, забою головного мозку, крововиливів в речовину головного мозку та шлуночки головного мозку, малоймовірно, що потерпілий ОСОБА_14 міг цілеспрямовано вчиняти будь-які дії та чинити опір.
Смерть ОСОБА_14 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок тупої закритої черепно- мозкової травми, яка супроводжувалась забоєм головного мозку, крововиливами в речовину та шлуночки головного мозку, набряку головного мозку із подальшим вклиненням продовгуватого мозку в великий потиличний отвір.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1-Д від 18.03.2019, внутрішні ушкодження, виявлені в ділянці голови ОСОБА_14 у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забоєм головного мозку, крововиливами в речовину та шлуночки головного мозку, набряку головного мозку та дислокацією його у великий потиличний отвір, виникли внаслідок падіння на тверду тупу пласку поверхню з положення стоячи, при умові наданні тілу прискорення (удар, поштовх).

В апеляційній скарзі заступника керівника Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_12 порушується питання про скасування вироку суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та про ухвалення нового вироку, яким необхідно визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 08.01.2019 по 06.05.2019. При ухваленні вироку просить вважати обставини, які пом`якшують покарання відсутні, а обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не враховано, що обвинувачений в судовому засіданні визнавав вину частково і лише після проведення судового розгляду визнав її повністю, крім вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, потерпілій не відшкодував шкоду та взагалі не вживав заходів для примирення з нею. Також судом помилково не враховано обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки такий стан обвинуваченого підтверджений. При ухваленні вироку судом взагалі не враховано думку потерпілої сторони щодо призначення найсуворішого покарання.

З аналогічних підстав просять скасувати вирок суду першої інстанції у своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_10 та її представник адвокат ОСОБА_11 та наполягають на призначенні найсуворішого покарання, передбаченому санкцією ч.1 ст. 119 КК України 5 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, виступи в дебатах прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника керівника місцевої прокуратури ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_10 та її представника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали свою апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які заперечили проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційні скарги частково.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, обґрунтований, базується на досліджених у судовому засіданні доказах, сукупності яких у вироку дана належна оцінка та учасниками судового розгляду не оспорюється.

Разом з тим, при призначенні покарання винному суд, на переконання колегії суддів, не дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому суд вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, необережну форму вини вчиненого злочину, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Зазначаючи про відсутність такої обставини, яка обтяжує покарання як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд вірно вказав, що така обставина не знайшла свого підтвердження, оскільки за даними висновку експерта №310 від 04.02.2019 року при судово хімічній експертизі крові ОСОБА_7 методом газово рідинної хронографії, наявність метилового, етилового спиртів, а також пропилового, бутилового, алілового спиртів та їх ізомерів не виявлено, наявність наркотичних речовин встановити не виявляється можливим. Крім того, у протоколі відібрання зразків для експертизи від 08.01.2019 року не вказано чіткого часу відібрання зразків крові ОСОБА_7 .

Однак, зазначивши обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття, поза увагою суду залишились те, що обвинувачений не відшкодував шкоди потерпілій. Про те, що ОСОБА_7 особисто не звертався до потерпілої з приводу відшкодування матеріальної шкоди в судовому засіданні підтвердила ОСОБА_10 .

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі № 759/7784/15-к у своєму рішенні від 22.03.2018 роз`яснив, що щире каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Проте, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані на підтвердження того, що ОСОБА_7 відшкодував чи намагався відшкодувати збитки потерпілій.

Таким чином, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_7 є сумнівним.

Отже, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, судом першої інстанції, на думку колегії суддів, неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України, у тому ж виді та розмірі що й судом першої інстанції, яке належить відбувати реально і таке покарання буде необхідне й достатнє для виправлення винного та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційні скарги заступника керівника Бершадської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , потерпілої ОСОБА_10 та її представника адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років обмеження волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4