Справа № 639/3945/20
Провадження № 1-кп/639/414/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 09.06.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001183 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Краснокутська Краснокуського району Харківської області,громадянина України,із середньо-спеціальною освітою, неодруженого,офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 25.05.2020р. приблизно о 14 год. 30 хв. перебував біля платформи №15 автобусного терміналу за адресою: м.Харків, Полтавський шлях,149Д.

Саме у той час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння будь-яким мобільним телефоном, який знаходився на одному із стелажів у торгівельному залі магазину «Сімка», належного ФОП « ОСОБА_5 », що розташований біля платформи № НОМЕР_1 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 спочатку увійшов у приміщення вищевказаного магазину та, перебуваючи у торгівельному залі, попросив у продавця ОСОБА_6 показати йому бувший у використанні мобільний телефон «Nokia 6700» , який лежав на одному із стелажів, буцімто для того,щоб перевірити його робочий стан та ознайомитись з технічними характеристиками.

У відповідь на це прохання продавець та одночасно власник майна ОСОБА_6 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_4 , взяв із стелажа мобільний телефон та передав його останньому. Відразу ж після цього ОСОБА_4 ,бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, діючи відкрито, умисно,з корисливих мотивів, почав прискорено залишати приміщення магазину, не дивлячись на те,що ОСОБА_6 просив його повернути мобільний телефон.

Після цього, ОСОБА_4 ,звернувши на свою користь мобільний телефон, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд.

В результаті грабежу ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 613 грн.,що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №6/1389СЕ-20 від 12.06.2020р.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині за ст.186 ч.1 КК України визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, 25.05.2020р. в обідній час, перебуваючи неподалік автобусного терміналу, розташованого на вул..Полтавський шлях в м.Харкові, зайшов в магазин «Сімка», де попросив продавця магазину показати йому зі стелажу мобільний телефон «Nokia 6700». Надалі отримавши телефон в руки, з метою подальшого заволодіння ним, прискорено залишив приміщення магазину ,не реагуючи на зауваження потерпілого про повернення йому телефону. У вчиненому щиро розкаюється. Мобільний телефон наступного дня був повернутий потерпілому. Просив суворо не карати його.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі, цивільний позов не заявляє.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення .

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції , суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого , дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України як грабіж - відкрите викрадення чужого майна .

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно злочин середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше не судимий в силу ст..89 КК України, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно непрацює, неодружений, має постійне місце реєстрації та проживання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини та щире каяття . Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

З урахуванням викладеного, обвинуваченому повинно бути призначене покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає. Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, який накладено ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2020 р., яке було вилучено в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 45, а саме: мобільний телефон Nokia 6700.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- мобільний телефон Nokia 6700, який переданий потерпілому ОСОБА_6 під збережувальну розписку залишити останньому як законному власнику (а.с. 38 к/п);
Процесуальні витрати у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. за проведення судово-товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (а.с. 49 к/п).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1