Справа № 487/5809/20
Провадження № 1-кс/487/6055/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Миколаєві у кримінальному провадженні №0000214 від 07.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст.382, ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України, яка полягає у не розгляді клопотання, -
ВСТАНОВИВ:
08.10.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у не розгляді її клопотання від 14.09.2020 року у кримінальному провадженні №0000214 в порядку ст.220 КПК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 , зазначила що 14.09.2020 року вона звернулась до Керівника ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві з клопотанням в якому просила надати інформацію про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000214. Проте, станом на 08.10.2020 року, її клопотання в порядку визначеному положеннями ст.220 КПК України не розглянуто.

Посилаючись на викладені обставини просила зобов`язати керівника ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві розглянути вищевказане вказане клопотання.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 та її представник, вимоги викладені у скарзі підтримали, просили про їх задоволення.

Слідчий Другого СВ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності представника суб`єкта оскарження.
Вислухавши пояснення скаржника та її представника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000214 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_5 , перебуває кримінальне провадження №0000214 від 07.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст.382, ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України.

14.09.2020 року, ОСОБА_3 звернулась до Керівника ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві з клопотанням в якому просила надати інформацію про хід досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000214.

Вказане клопотання було отримано ТУ ДБР в м. Миколаєві 21.09.2020 року.

Листом слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_5 від 09.10.2020 року за вих. №05.12/05.12/2140, заявнику було відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання у зв`язку із відсутністю в неї відповідного процесуального статусу якій зобов`язував слідчого розглянути клопотання в порядку ст. 220 КПК України.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до положень ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

За положеннями ч. 1,2,5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В судовому засіданні було встановлено, що матеріали кримінального провадження №0000214 містять постанову прокурора другого відділу управління прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_6 від 22.02.2019 року про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілою.

Разом з тим, ОСОБА_7 до матеріалів скарги було додано копію ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.01.2020 року, яка набрала законної сили, про скасування вищевказаної постанови.

Рішення слідчим про відмову ОСОБА_7 у визнанні потерпілою у даному кримінальному провадженні, після скасування вищезазначеної постанови прокурора, у порядку ч.5 ст.55 КПК України, не приймалося.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_7 від 14.09.2020 року підлягає розгляду в порядку ст. 220 КПК України.

Разом з тим, вимоги щодо покладення обов`язку з розгляду вищевказаного її клопотання на керівника ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві, не грунтуються на положеннях КПК України, оскільки, відповідно до доручення в.о. начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Миколаєві ОСОБА_8 від 11.03.2020 року проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було доручено слідчому Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_5 .
Положеннями ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Таким чином, розгляд клопотання заявника у вказаному кримінальному провадженні відноситься до повноважень слідчого.
З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 , підлягає частковому задоволенню, з покладенням обов`язку розглянути клопотання скаржника від 14.09.2020 року на слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_5 ..

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого в м. Миколаєві, ОСОБА_5 розглянути клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000214 за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 1 ст.382, ч.1 ст.366, ч.1 ст.364 КК України від 14.09.2020 року, в порядку ст.220 КПК України..
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1