Справа № 159/5934/20
Провадження № 1-кс/159/1747/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна
20 листопада 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000461 від 18.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК Українипро арешт майна,

в с т а н о в и в:

18.11.2020 року дізнавачем СД Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним прокурором ОСОБА_4 внесено до суду клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено 17.11.2020 під час огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 .
Клопотання мотивовано тим, що 17 листопада 2020 року приблизно о 16.13 годині працівниками СКП Ковельського ВП поблизу приміщення «Нової пошти №3» за адресою м.Ковель, вул.М.Левицького, 2А, виявлено громадянина ОСОБА_5 , в руках якого знаходився пакунок з речовиною схожою на наркотичний засіб, поруч на авто білі лежала обгортка від посилки. Під час спілкування ОСОБА_5 повідомив про обставини отримання посилки з наркотичними засобами та добровільно видав свій мобільний телефон. З метою збереження речових доказів та проведення ряду судових експертиз дізнавач просить накласти на вилучене майно арешт.
На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились, подали заяви про проведення слухання у їх відсутності.
Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України.
Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
За матеріалами кримінального провадження під час огляду місця події виявлено та вилучено речовину, щодо якої є підозра, що вона є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом (п.3 ч.2 ст.167 КПК), а також предмети, які мають силу речових доказів : мобільний телефон та обгортку від посилки, в яких може бути зафіксована інформація про осіб причетних до вчинення неправомірних дій.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені предмети відповідають критеріям тимчасового вилученого майна, здобуті у встановленому законом порядку, існує обґрунтована необхідність у проведенні ряду експертиз та огляду вилучених речей, а тому дізнавачем доведені підстави для його арешту з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання дізнавача СД Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000461 від 18.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.309 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час огляду місця події 17 листопада 2020 року за адресою м.Ковель, вул.М.Левицького, 2А, пакет з речовиною рослинного походження, обгортку від посилки та на добровільно виданий телефон «iphone 8» чорного кольору.
Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1