ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1396/20 Справа № 204/6348/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, працюючого на посаді директора ТОВ «Мегамаркет Сервіс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року було задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 листопада 2020 року з визначенням застави у розмірі 659 100 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що додані до матеріалів клопотання докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення
Вказує, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків, неповнолітньої доньки на утриманні, постійного місця роботи, а також враховуючи, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки вже перебував у розшуку, знищити, приховати або спотворити докази, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки враховуючи вищевикладене, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого.
Також зазначає, що під час розгляду даного клопотання, наявності будь-яких виняткових обставин, які б обумовлювали необхідність застосування застави у розмірі, що просив застосувати прокурор, тобто 4 202 586,42 грн., що є вищим, ніж передбачено ч. 5 ст. 182 КПК України, встановлено не було. Такою сумою застави необхідно визначити 659 100 гривень, що є максимальним розміром, передбаченим ч. 5 ст. 182 КПК України та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий не обґрунтувала своє клопотання у відповідності з вимогами КПК України. Клопотання про обрання запобіжного заходу, як і повідомлення про підозру, не містить конкретних посилань на конкретні докази того, що роботи за договором КП Гідроспоруди за період квітень-липень 2020 року не виконувались. Суд першої інстанції навіть не звернув уваги на якість проведення допитів і оформлення протоколів, а інші покази свідків, долучені до заперечення, не взяв до уваги.
Вказує, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України відсутні,є такими, що не відповідають дійсності та не підтверджені доказами.
Також зазначає, що слідчим у клопотанні не обґрунтовано та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Також вказує, що розмрі застави слідчим суддею визначений навмання матеріали не містять відомостей про майновий стан підозрюваного, відсутні докази наявності описаного в клопотанні майна, відсутні відомості про доходи та не наведено жодного обґрунтування визначення максимального розміру застави.
Вважає, що розгляд клопотання проведений незаконним складом суду; рішення суду про затримання підозрюваного було прийнято тією ж слідчою суддею .

Позиції учасників судового провадження.
Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги, просив її доводи вважати безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисника підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.
28 вересня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого докази, зібрані в порядку передбаченому КПК України, підтверджуються наявність обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_7 .
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.
Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує
Підозрюваний ОСОБА_7 не з`являвся на виклик слідчого, в результаті чого останнього було оголошено у розшук, також, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Наявність ризику, передбаченого п. 2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді директора ТОВ Мегамаркет Сервіс має вільний доступ та може знищити або спотворити службові документи, які стосуються інших договороів КП Гідроспоруди ДМР та ТОВ Мегамаркет Сервіч, а також документи, що не були на даний час виявлені та вилучені, також, може незаконно впливати на свідків та працівників ТОВ Мегамаркет Сервіс, які співпрацюються із слідством, з метою схилення свідків до зміни показів або відмови від показів.
Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є недоведеним, оскільки доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню, суду не надано.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, наявність стійких соціальних зв`язків, неповнолітньої доньки на утриманні, постійного місця проживання та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування останнього на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також спростовує доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
Крім того, слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального провадження, відсутністю доведеності прокурором виключного випадку, який свідчить про те, що застава у зазначених у статті межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, правильно вважав за необхідне визначити розмір застави 659 100 грн., що є максимальним розміром, передбаченим ч. 5 ст. 182 КПК України та буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4