Справа №295/8669/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3 ,
представника
ДУ «ЖВК (№4)» ОСОБА_4 ,
засудженого

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, посилаючись на те, що він вину у скоєному злочині визнав.

Засуджений підтримав клопотання із підстав, зазначених у ньому, додав, що він характеризується позитивно, не є злісним порушником режиму.

Представник ДУ «ЖВК (№4)» та прокурор заперечували проти задоволення клопотання засудженого. Звільнення вважали передчасним, оскільки засуджений має не погашені стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

ОСОБА_5 раніше судимий вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.12.2013 за ст. 186 ч. 1 КК України на 120 годин громадських робіт.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.03.2016 ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 186 ч. 2, 75, 76 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.01.2017 іспитовий строк скасовано, направлено засудженого в місця позбавлення волі строком на 4 роки.

Початок строку: 22.05.2017.

Кінець строку: 22.05.2021.

Відбув 2/3 покарання: 22.01.2020.

За період відбування покарання засуджений має 2 стягнення, 3 заохочення.

З вересня 2019 року до липня 2020 року на виробництві колонії не залучався через небажання працювати. З 07.07.2020 по теперішній час засуджений працевлаштований на дільниці по виготовленню фанери та шпону.

Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова освіта», завдання програми виконує не у повному обсязі.

У відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, враховуючи, що засуджений за час відбування покарання характеризується посередньою, хоча вину у скоєному злочині визнає, але має 2 непогашених стягнення, майже рік не залучався до робіт у колонії через небажання працювати, суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1