Провадження № 1-кп/946/539/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

20 серпня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні питання про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001141, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл Одеської області, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачена ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 .

Суть питання, що вирішується
1.Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , посилаючись на ризики, передбачені п. п. 1 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а саме можливість обвинуваченої ОСОБА_3 переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на теперішній час слідством не виявлені та місцезнаходження їх невідомо; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою примусити їх не свідчити у суді, або змінити свої покази у подальшому, впливати на інших співучасників, які її викривають; вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлені судом обставини
2.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 заперечили проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що обвинувачена ОСОБА_3 від слідства не ухилялася, повісток про виклик не отримувала, не має намір впливати на когось або якимось чином перешкоджати кримінальному провадженню, крім того, у обвинуваченої є неповнолітня дитина.

3.Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_3 була затримана у цьому кримінальному провадженні 27.04.2020 р. Також з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2020 р. відносно ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 26.06.2020 р., який продовжено до 24 серпня 2020 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 р. При цьому судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризиків того, що обвинувачена ОСОБА_3 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали
4.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про його задоволення з огляду на таке.
5.За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК, якими суд керується в силу положень ч. 3 ст. 315 КПК, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
6.При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 судоцінює тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачуються, а саме покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинуваченої (37 років, стан її здоров`я не перешкоджає утриманню під вартою); відсутність у обвинуваченої міцних соціальних зв`язків, у тому числі те, що вона не має постійного місця роботи та навчання. Також, обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись на свободі, може підтримувати зв`язок з іншими співучасниками, надавати їм інформацію про хід кримінального провадження, чим буде чинити перешкоди у виконанні завдань, які стоять перед судом та слідством при розгляді та розслідуванні кримінальних проваджень.

7.Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 , хоча і є такою, що не має судимостей в силу ст. 89 КК, але раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, а також умисних злочинів в сфері обігу наркотичних засобів, за які відбувала покарання у виді позбавлення волі, ці обставини суд приймає як такі, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 . З урахуванням того, що вона у цьому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні також умисного, але вже тяжкого злочину також в сфері обігу наркотичних засобів, то це свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення. Більше того, про наявність цього ризику також свідчить і та обставина, що обвинувачена не має постійного місця роботи та джерела доходів.

8.Враховуючи, що судовий розгляд у цьому кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст. 23 КПК, не допитані свідки, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченій, остання, перебуваючи на свободі, може застосувати спроби незаконно вплинути на свідків з метою ухилення від покарання, що загрожує їй у випадку визнання її винуватою у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вона обвинувачується. Тому доведено, що не зменшився і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК.

9.Отже, викладені обставини, на які посилається прокурор, свідчать, що наявні достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_3 з огляду на покарання, що їй загрожує може вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно вплинути на свідків, тобто в даному випадку доведені ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

10.Разом з цим, прокурором не доведено продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а також не доведено виникнення нового ризику, передбаченого, п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК.

11.Так, прокурор посилаючись на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме на те, що обвинувачена ОСОБА_3 може ухилитися від суду, оскільки раніше вже ухилялася від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим оголошувалася у розшук та судом надавався дозвіл на її затримання, не довів ці посилання, не надавши суду відповідних підтверджуючих документів. Ці відомості також не відображені і в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Тому суд відкидає посилання прокурора на наявність цього ризику.

12.Також, прокурор, посилаючись на виникнення ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.177 КПК, а саме ризику того, що ОСОБА_3 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, які на теперішній час слідством не виявлені та місцезнаходження їх невідомо, не зазначив за яких саме обставин або яким способом обвинувачена ОСОБА_3 може незаконно знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Більше того, прокурор навіть не навів які саме речі чи документи, що мають значення для цього кримінального провадження, ОСОБА_3 може незаконно знищити, сховати або спотворити. Це свідчить про абстрактне посилання прокурора на наявність цього ризику, без його конкретного обґрунтування належним чином.

13.Крім того, прокурор, посилаючись на наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, не тільки не довів наявність цього ризику, а й взагалі не зазначив, яким саме чином обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню.

14.Але, незважаючи на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, зазначені обставини кримінального провадження про доведеність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, свідчать про те, що справжній інтерес суспільства у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб та інтересів правосуддя, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченої ОСОБА_3 на свободу.

15.Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи ОСОБА_3 , того, що судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_3 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим п.п.3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання ОСОБА_3 під вартою на строк, що не перевищує 60 днів, до 19 жовтня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, ч. 3 ст. 315, ст.ст. 370 372 КПК, суд

постановив:
1.Клопотання прокурора задовольнити.

2.Продовжити застосування відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК, запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 19 жовтня 2020 року.

3.Строк дії наявної ухвали закінчується 19 жовтня 2020 року.

4.Копію наявної ухвали вручити обвинуваченій ОСОБА_3 , а також направити для виконання до Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

5.Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченою ОСОБА_3 , яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.
6.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1