Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/767/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому кримінальне провадження № 0002003 від 23.03.2020 року за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.08.2020, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, одруженого, який має середню спеціальну освіту, не має утриманців, не працевлаштований, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.02.2005 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки на підставі ст.75 КК України відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 3 роки;
- 25.09.2006 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст.81 КК України від відбування покарання звільнений з умовно достроково на 4 місяці 12 днів;
- 16.11.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 02.09.2014 року на підставі ст.81 КК України від відбування покарання звільнений умовно-достроково на 11 місяців 24 дні,

визнано винним за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення в кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи № 237 від 27.03.2020 в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 копійок.
Вирішено питання речових доказів у відповідності до ст. 100 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок районного суду, яким застосувати до ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України просить звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік.

Сторона захисту не погоджується з вироком суду через його суворість в частині призначеного покарання.

Зазначає, що обвинувачений вину визнає, щиро розкаюється у вчиненому, сприяв слідству, шкоду потерпілим відшкодував, цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Короткий зміст суті справи:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.
В період часу з 27.02.2020 по 22.03.2020, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого мешкання, що за адресою: АДРЕСА_1 , помітив на опалювальному котлі насос для циркуляції води Grunfoss UPBASIK 25-4 180, P/N: НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_9 . В цей момент у ОСОБА_7 за відсутністю вдома його матері ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання, шляхом вільного доступу викрав з труби, що веде до опалювального котла, насос для циркуляції води Grunfoss UPBASIK 25-4 180, P/N: 96635252.
В подальшому ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 550, 00 грн.
Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив вирок суду змінити в частині призначеного покарання, думку прокурора, який заперечив стосовно поданої апеляційної скарги сторони захисту та просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи наведені у апеляційній скаргі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким, у тому числі обвинуваченим, не оспорювалися.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 цього Кодексу.

Єдиною підставою для перегляду вироку суду, відповідно до поданої апеляційної скарги, та вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, з урахуванням положень ст. 394 цього Кодексу, залишається лише рішення суду в частині призначеного обвинуваченому покарання.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник обвинуваченого не погоджується з вироком суду через його суворість в частині призначеного покарання.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції зазначив, що враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, включаючи умисні тяжкі корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працює, не має утриманців, на обліку у лікаря психолога не перебуває, знаходився двічі (2016 р., 2018 р.) на стаціонарному лікуванні з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів та алкоголю, по місцю проживання характеризується позитивно.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №164 від 14.04.2020 ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення виявляв і в дані пі час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання декількох психоактивних речовин (згідно МКХ -10. F-19.20), проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкримінованого йому діяння слід вважати осудним.
Щире каяття та беззастережне визнання своєї винуватості ОСОБА_7 у вчиненому суд першої інстанції відповідно до ст. 66 КК України визнав обставинами, що пом`якшують покарання.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом першої інстанції не встановлено.

Крім того, суд першої інстанції врахував висновок органу пробації щодо можливості виправлення ОСОБА_7 за умови здійснення з боку пробації інтенсивного нагляду, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного правопорушення та працевлаштування обвинуваченої особи; позицію потерпілої, яка вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_7 можливо застосувати положення ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При цьому, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, та звільнено від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, строком, який за розміром є середнім відповідно до ч. 4 зазначеної статті, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Суд апеляційної інстанції визнає вирок суду законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Твердження сторони захисту, що суд першої інстанції призначив покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є безпідставним та спростовується матеріалами провадження.
Виходячи з вищезазначеного, вирок суду першої інстанції необхідно залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.08.2020, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4