У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4444/20

№ 1-кс/183/1220/20

19 серпня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.02.2019 року до ЄРДР за № 0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадження слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 219, 294-2951 КПК України надійшло клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку досудового розслідування, у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 20.02.2019 року приблизно о 23.22 годині по автодорозі М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта», що проходить по території Новомосковського району Дніпропетровської області зі сторони м. Новомосковськ Дніпропетровської області у напрямку с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, рухався невстановлений автомобіль під керуванням невстановленого водія, який під час свого руху на відстані 1600 м. від м. Новомосковськ Дніпропетровської області, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 , після чого автомобіль з місця пригоди зник. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 загинув на місці пригоди.

Відомості за вказаним фактом 21.02.2019 року слідчим СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені до ЄРДР за № 0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході проведення слідчих (розшукових) дій за даним фактом було встановлено наступне.

Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що ОСОБА_4 є його рідним сином. Він проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою вони з сином проживали у двох. 20.02.2019 року приблизно о 19.00 годині його син прийшов за місцем їх мешкання. Він відразу побачив, що у його сина не все добре зі здоров`ям. У нього були розбиті губи з яких йшла кров. Також ОСОБА_4 жалівся на біль у боці, йому здавалося що в нього поломані ребра. По його стану було також помітно, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він відразу викликав швидку медичну допомогу, по прибуттю якої лікарі оглянули ОСОБА_4 та забрали до Новомосковської ЦРЛ. Після того він з сином не спілкувався. 21.02.2019 року приблизно о 09.00 годині йому на мобільний телефон зателефонували і повідомили, що його сина на смерть збив невідомий автомобіль, який з місця пригоди зник, а його сина доставлено до Новомосковського моргу. По механізму ДТП йому особисто нічого не відомо. Свідки пригоди йому не відомі. Чому його син ОСОБА_4 перебував на трасі, а не в лікарні йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_6 показав, що 20.02.2019 року приблизно о 23.00 годині він йшов по краю автодороги зі сторони с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області в напрямку м. Новомосковськ Дніпропетровської області, оскільки громадський транспорт в цей час вже не їздив. Коли він йшов ближче до правого краю проїзної частини дороги відносно напрямку свого руху та вже пройшов поворот до с. Хащове Новомосковського району Дніпропетровської області, на відстані приблизно 1,5 км до м. Новомосковськ Дніпропетровської області, став свідком дорожньо-транспортної пригоди. На відстані приблизно 50 м від себе він побачив силует чоловіка, який йшов в зустрічному напрямку, але по іншій бік проїзної частини дороги. В цей час зі сторони м. Новомосковськ Дніпропетровської області в напрямку с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області з ввімкненим дальнім світлом фар їхав автомобіль типу «Mercedes-Benz Sprinter» зі швидкістю приблизно 70 км/год. В цей час коли автомобіль майже наблизився до чоловіка, що йшов в напрямку с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області, останній розвернувся в протилежному напрямку та став зупиняти вказаний автомобіль, рухаючись з право на ліво на зближення до автомобіля та відразу відбувся наїзд даним автомобілем, вказаний автомобіль не зупиняючись поїхав далі, а він підбіг до даного місця пригоди та почав зупиняти транспортні засоби, для того щоб викликали швидку медичну допомогу, так як на той час в нього не було мобільного телефону.

При проведені слідчого експерименту свідок ОСОБА_6 показав обставини та механізм ДТП внаслідок якої загинув пішохід ОСОБА_4 , а саме: що місце наїзду розташовано на відстані 2 м від правого краю проїзної частини дороги по відношенню руху автомобіля, автомобіль рухався на відстані 1,5 м до правого краю проїзної частини дороги, з моменту зміни напрямку руху в бік автомобіля до моменту наїзду пішохід подолав відстань 2,8 м за час Т1-1,4 с., Т2-1,6 с., Т3-1,8 с., пішохід до моменту зміни напрямку руху рухався на відстані 0,2 м до правого краю проїзної частини дороги, автомобіль рухався зі швидкістю 70 км/год.

В ході досудового розслідування були отримані висновки таких експертиз:

1) висновок судово-медичної експертизи №77/Е від 12.03.2019, згідно якого:

1. При експертизі трупу виявлені такі тілесні ушкодження: три забійні рани та садно на лобі справа, в області правої брови і в лобно-скроневій області голови справа, синців навколо очей, саден в лівій скроневій області, на обох щоках, верхній губі і підборідді справа, крововиливи в області губ, зсаднення на передній поверхні грудної клітини, саден на передній, зовнішній та задньо-зовнішній поверхнях тазу справа, синець на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній та середній третинах, забійно-рвана рана на передньо-завнішній поверхні нижньої третини лівого стегна, садна на передній та зовнішній поверхнях лівого стегна, садна на передній поверхні правого колінного суглобу, внутрішній поверхні верхньої третини правої гомілки і на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу, забійна рана на передній поверхні верхньої третини правої гомілки, поверхнева рана на передній поверхні лівої гомілки, крововилив в м`яких тканинах правої лобної кістки справа, крововиливи під м`які мозкові оболонки в області лобних, тім`яних і скроневих часток мозку та півкуль мозочка, крововилив в м`яких тканинах бокової поверхні грудної клітини справа, крововилив у передньому та задньому середостіннях, забій легень, крововилив в навколосерцевій сорочці по передній поверхні, місцевий (згинальний) перелом 10-го ребра справа по задній пахвовій лінії з розривом пристінкової плеври, віддалені (розгинальні) переломи 3,4-го ребер по середньо-ключичній та 6-го по передній пахвовій лініям зліва, розшаровуючий крововилив в м`яких тканинах зовнішньої поверхні лівого стегна, поверхнева рана з ознаками часткового загоєння на передній поверхні лівої гомілки. Усі знайдені тілесні ушкодження,є окрім рани на передній поверхні лівої гомілки, заподіяні тупими твердими предметами, незадовго до наступу смерті, внаслідок наїзду автомобільного транспорту.

Рана на передній поверхні лівої гомілки заподіяна тупим твердим предметом, який мав округлу обмежену контактуючу поверхню. Враховуючи часткове загоєння даної рани, можливо стверджувати, що вона була спричинена до наїзду автотранспорту на потерпілого.

2. Усі тілесні ушкодження, окрім рани на передній поверхні лівої гомілки, у своєї сукупності, по ступеню тяжкості, відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, та приведші до наступу смерті потерпілого. Рана на передній поверхні лівої гомілки, у живих осіб, відносяться до легкого ступеню тяжкості, і не знаходиться у причинному зв`язку з наступом смерті потерпілого.

3. Судово-токсикологічним дослідженням крові та сечі із трупа виявлений етиловий спирт у концентрації 2,40% у крові, 3,17% у сечі, що у живих осіб може відноситься до середнього ступеню алкогольного сп`яніння.

4. Первинний удар частинами автотранспорту було здійснено по передній поверхні тіла, від чого могли утворитися забійно-рвана рана та садна на передньо-зовнішній, передній та зовнішній поверхнях лівого стегна, забійна рана на передній поверхні правої гомілки, садна на передній поверхні правого колінного суглобу, внутрішній поверхні верхньої третини правої гомілки і на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу. Усі інші тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок послідуючого відкидання тіла на дорожнє покриття. Враховуючи високий рівень розташування тілесних ушкоджень в області нижніх кінцівок (верхня третина правої гомілки, колінних суглобів, нижня третина лівого стегна), вважаю, що наїзд було здійснено не легковим автомобільним транспортом. Ознак переїзду тіла колесами автомобілю, при дослідженні трупу потерпілого, не встановлено.

5. Усі знайдені тілесні ушкодження мають ознаки за життєвості у виді крововиливів в оточуючи м`які тканини, що дозволяє стверджувати про їх утворення незадовго до наступу смерті. Під час наїзду потерпілий знаходився у вертикальному положенні тіла, та був звернутий передньою, або правою передньою-боковою поверхнею тіла до автомобілю що рухався. Даний висновок підтверджується локалізацією тілесних ушкоджень на передній та правій передньо-боковій поверхнях тіла.

6. По судово-медичним даним не уявляється можливим встановити йшов чи стояв (лежав) потерпілий під час наїзду автотранспорту.

2) Висновок судової експертизи лакофарбних матеріалів і покрить та нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № 1/8.1/8.4/817 від 04.04.2019, згідно якої на поверхні наданих на дослідження речей (куртки та штанів) нашарувань, що мають морфологічні ознаки лакофарб них матеріалів, не виявлено. На поверхні наданих на дослідження штанів, виявлені сліди нафтової оливи. На поверхні наданої на дослідження куртки, слідів нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів не виявлено, в межах чутливості застосованих методів дослідження.

3) Висновок судово-автотехнічної експертизи № 19/104-9/2/341 від 10.03. відповідно до якого:

1. У даній дорожній обстановці не встановлений водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» повинен був діяти згідно вимог п.п. 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху.

2. При заданих вихідних даних не встановлений водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter»не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду.

3. У даній дорожній обстановці дії не встановленого водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху. Встановлена невідповідність не встановленого водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху з технічної точки зору не знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

4. У даній дорожній обстановці в діях не встановленого водія автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter» невідповідностей вимогам п.12.2 Правил дорожнього руху не вбачається

Для закінчення досудового розслідування кримінального провадження необхідно:

- встановити особу невстановленого водія невстановленого автомобіля, допитати останнього та провести слідчий експеримент, на підставі отриманих вихідних даних призначити судову авто технічну експертизу, згідно висновку якої прийняти рішення по справі;

- виконати інші слідчі дії в яких виникне необхідність.

Згідно ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців у кримінальному провадженні щодо злочину тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Так, ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів та матеріали кримінального провадження № 0000156 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2019 року то строк досудового розслідування у даному провадженні закінчується відповідно 21 серпня 2020 року.

На підставі викладеного та беручи до уваги, що для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а також те, що вказані дії не могли бути здійснені та завершенні раніше з об`єктивних причин, слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надавши заяву про розгляд клопотання в їх відсутність.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину.
Відповідно до витягу з реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення внесені 21 лютого 2019 року за № 0000156. Таким чином, строк досудового розслідування спливає 21 серпня 2020 року.
Частиною 1 ст. 294 КПК України передбачено, що якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.
Як вбачається з клопотання слідчого, досудове розслідування не проведено в строки, зазначені в КПК України з об`єктивних причин.
Таким чином слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 219, 294 - 2951 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 21.02.2019 року до ЄРДР за № 0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - задовольнити.
Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 21.02.2019 року за № 0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, до 12 місяців, тобто до 21 серпня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1