Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/141/2020 Справа № 641/8541/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003344 від 01.09.2018, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України, суд-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Комінтернівського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003344 від 01.09.2018, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України. Стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 17 жовтня 2020 року.

У судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 звернулась до суду з письмовим клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилалась на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та які продовжують існувати, їх вагомість не зменшилась, а саме переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 та заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи дане клопотання тим, що у сторони обвинувачення відсутні підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність на його утриманні матері похилого віку - ОСОБА_6 , а також тим, що обвинувачений ОСОБА_5 потребує постійного лікування, оскільки у червні 2018 року він переніс операцію на легенях та перебуває на обліку у лікаря терапевта та страждає хронічним психічним захворюванням у формі дісоціального розладу особистості та синдрому залежності.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та підтримав клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 .

Згідно із вимогами частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків і потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, можливість чинення тиску на потерпілу сторону і свідків з метою уникнення відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який.

Жодних відомостей, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.

Таким чином, суд виходить із того, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Вирішуючи клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд зазначає наступне.

Так, наявність у ОСОБА_5 матері - ОСОБА_6 , яка знаходиться на обліку у лікаря терапевта, не є підставою для зміни запобіжного заходу. Крім того суду не надано доказів, що вона є особою похилого віку, потребує стороннього догляду, знаходиться на утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 і що останній здатний її утримувати. Натомість, мати змушена контролювати поведінку обвинуваченого, оскільки останній зловживав спиртними напоями та саме він потребував її допомоги та уваги, а не навпаки.

Щодо наявності у обвинуваченого певних захворювань та перенесення операції на легенях у 2018 році, суд зазначає, що вказані захворювання, в тому числі і психічні, не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки суду не надано жодного доказу про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_5 у місцях попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Стаття 181 КПК України закріплює, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Однак, суд не вбачає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_5 його обов`язків, дотримання останнім належної поведінки, імовірної можливість чинення тиску на потерпілу сторону і свідків та прибуття до суду за першою вимогою.

Виходячи з викладеного у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави, оскільки даний злочин вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 177, 197, 199, 315 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 04 грудня 2020 року.
Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя- ОСОБА_1