Номер провадження: 11-сс/813/1420/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001375 від 09.08.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 рокубуло задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0001375 від 09.08.2020 року,та до підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави у розмірі 42 040 грн., так як слідчий суддя прийшов до висновку про те, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також доведена наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ст.177 КПК України та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для забезпечення кримінального провадження.
Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати частково та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави у розмірі 21 020 грн., посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, невмотивованою та такою, що постановлена всупереч вимогам КПК України, оскільки визначений розмір застави є завідомо непомірним та не відповідає майновому стану підозрюваного та його родини. Слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що ОСОБА_7 вину визнає, має місце реєстрації та проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, якого самостійно виховує, так як мати позбавлена батьківських прав.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження за клопотанням та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантіїнедопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а саме в тому, що він 08 серпня 2020 року, приблизно 18 годині 40 хвилин, перебував за адресою: місто Одеса, провулок Каркашадзе, біля будинку № 3/1, проник до автомобіля «Nissan», моделі «Sentra», із державним номерним знаком НОМЕР_1 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: грошові кошти в розмірі 300 гривень, особисті документи на ім`я ОСОБА_10 , мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 4» у корпусі синього кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , із sim-карткою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» НОМЕР_4 та чемодан із речами потерпілого.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.183 КПК України, до ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення доведено про наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,4 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, за яке, в вразі доведеності його вини, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що підозрюваний, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
Крім того, апеляційний суд вважає, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи те, що у кримінальному провадженні не усі докази зібрані, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або може перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином.
Також задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, врахував особу підозрюваного.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам та не дозволить контролювати місце перебування ОСОБА_7 .
При цьому, апеляційний суд враховує, що відповідно до пунктів 34-36 рішення Європейського суду «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його взяття під вартою.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника про безпідставність задоволення клопотання слідчого про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги стосовно того, що застава у визначеному слідчим суддею розмірі 42 040 грн. є непомірною, на думку апеляційного суду, заслуговують на увагу з урахуванням матеріального стану підозрюваного, а саме відсутність у нього офіційного працевлаштування, наявності на утриманні неповнолітнього сина, якого він самостійно виховує.

Крім того, в клопотанні слідчого та під час розгляду, прокурором не було конкретизовано який розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно визначити.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що встановлений розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного та його родини.
Зврахуванням тяжкості та характеру вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваного, його майнового стану, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні,апеляційний суд вважає необхідним визначити розмір застави у вигляді 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 грн., який у разі його внесення, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку та запобігти встановленим ризикам.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, так як її доводи знайшли підтвердження. Ухвала слідчого судді має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою, з урахуванням наведених вимог кримінального процесуального закону, клопотання слідчого підлягає задоволенню, підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід має бути застосований у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 року, якою задоволено клопотання слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0001375 від 09.08.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні №0001375 від 09.08.2020 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме: 21 020 гривень.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок Одеського апеляційного суду для зарахування заставних сум (отримувач: Одеський апеляційний суд; код ЄДРПОУ отримувача 42268321; код банку отримувача (МФО) 820172; розрахунковий рахунок UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 26.08.2020 року; Заставна сума за ОСОБА_7 (судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ).
Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора за кожною вимогою у розумні строки;
2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали становить до 07.10.2020 року.
Ухвала апеляційного суду підлягає негайному виконанню,набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 31.08.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4