26.08.2020 Провадження по справі № 1-кп/940/70/20
Справа № 940/692/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000137 від 04.05.2020 року за обвинуваченням :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. П?ятигори Тетіївського району Київської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов?язаного, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 02.05.2020 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи на території домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виявив на території вказаного домоволодіння теля двохмісячного віку, породи українська чорно-ряба, яке самовільно зайшло на подвір?я. В подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на його крадіжку.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, переслідуючи мету умисного, таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника теля та сторонніх осіб, а також тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку вказаного теляти, вагою 70 кг., вартістю 2699 грн. 90 коп., з ремінцем «Фауна», вартістю 103 грн., та залізним господарським ланцюгом вартістю 98 грн. 47 коп., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2901 грн. 37 коп.

В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України.

Між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду про примирення від 03 серпня 2020 року, яку подано під час підготовчого судового засідання.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення та заявив, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до кримінального проступку, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілому відповідно до умов угоди роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілому зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу, який передбачено в санкціях ч. 1 статті 185 КК України як в редакції Закону від 04.06.2009 року так і в редакції Закону від 22.11.2018 року.
Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 року передбачає призначення покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд при призначенні покарання застосовує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 року, яка діяла на момент вчинення злочину та передбачає більш м`який розмір покарання у виді штрафу - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого повинен бути ближчим до мінімального.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, і зокрема позицію прокурора, що пред`явленого обвинувачення, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 03 серпня 2020 року в кримінальному провадженні № 0000137 від 04.05.2020 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п?ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п?ятдесят) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню: теля, вагою 70 кг., ремінець «Фауна», ланцюг господарський довжиною 1,5 м., передані під розписку потерпілому ОСОБА_5 повернути у його розпорядження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. П?ятигори Тетіївського району Київської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , ІПН № НОМЕР_1 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні в сумі 490 (чотириста дев?яносто) гривень 35 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_1