Справа № 331/2511/20
Провадження №1-кс/331/1449/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2020 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запорожжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно за кримінальним провадженням № 0001219 від 07.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на майно за кримінальним провадженням № 0001219 від 07.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що 30 вересня 2016 року ОСОБА_5 прийнятий на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до ст. ст. 3, 28 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Згідно ст. ст. 9-11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок. Відповідно до ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 , зобов`язаний додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак, ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем 06 липня 2020 року в порушення зазначених норм Конституції України та Законів України вчинив умисний злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Так, 06 липня 2020 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, перебуваючи біля будинку 54 по вул. Олександрівській у м. Запоріжжі, ОСОБА_5 зустрів раніше невідомого йому малолітнього ОСОБА_6 та запропонував останньому прогулятись. В свою чергу, малолітній ОСОБА_6 перелякавшись ОСОБА_5 , погодився та прослідував за ним у двір буд. АДРЕСА_1 . В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел направлений на розпусні дій відносно малолітньої особи ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи вказаний злочинний умисел, направлений на розпусні дій відносно малолітньої особи, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, вчинив відносно малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпусні дії, які виразились у інтелектуальному розбещенні, шляхом проведення з останнім цинічних розмов на сексуальні теми, розповідаючи йому - ОСОБА_6 відверті, натуральні сексуальні історії, наполегливо пропонуючи останньому вступити з ним ОСОБА_5 у статевий акт не природнім шляхом, намагаючись викликати у малолітнього ОСОБА_6 збудження статевого інстинкту. Після чого, малолітній ОСОБА_6 , перелякавшись, використав момент несподіванки та втік від ОСОБА_5
07 липня 2020 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, яке оголошено йому 07 липня 2020 року.
08 липня 2020 року, проведено огляд місця події, а саме приміщення кабінету № 27 Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, в ході якого мати ОСОБА_6 добровільно, в інтересах досудового розслідування видала футболку, у якій знаходився ОСОБА_6 на момент вчинення відносно нього розпусних дій 06 липня 2020 року.
У ході зібрання первинного матеріалу по вказаному досудовому розслідуванню було отримано інформацію від потерпілого ОСОБА_6 , який в ході допиту пояснив, що на момент вчинення відносно нього розпусних дій ОСОБА_5 , останній поклав йому долоню правої руки на праве плече, чим залишив мокрий від поту слід на футболці.
Зазначені тимчасово вилучені об`єкти мають доказове значення для доведення обставин, що підлягають доказуванню у ході досудового розслідування, у зв`язку із чим необхідно забезпечити їх збереження, та є підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні у подальшому для проведення слідчих та інших процесуальних дій.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Мати власника майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України слідчий суддя вважав за можливе розглянути клопотання за відсутності вказаних осіб, без здійснення фіксування технічними засобами.

Слідчий суддя, вивчивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001219 від 07.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 08.07.2020 року, добровільно видано та вилучено: футболку ОСОБА_6 чорного кольору, упаковано до картонної коробки.

Слідчий звернувся до слідчого суді з клопотанням про арешт вилученого майна, в межах встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України строку.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого від 08.07.2020 року майно, на яке слідчий просить накласти арешт визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001219 від 07.07.2020 р.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також те, що вилучені 08.07.2020 р. під час проведення огляду місця події, речі відповідають ознакам ст. 98 КПК України, тобто мають ознаки речового доказу, оскільки могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження, окрім того є достатні підстави вважати, що вони можуть бути приховані, пошкодженні, знищенні, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення та забезпечення кримінального провадження, клопотання необхідно задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону ОСОБА_4 , про накладання арешту на майно за кримінальним провадженням № 0001219 від 07.07.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події у кабінеті 27 Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 2, а саме: футболку ОСОБА_6 чорного кольору з емблемою, упаковану до картонної коробки.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1