Ухвала
21 грудня 2020 року

м. Київ
справа №676/3336/20
провадження №51-6138ска20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:
головуючого Голубицького С. С.,
суддів Стефанів Н. С.,ЯновськоїО. Г.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 7 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення,
встановив:
Постановою Городоцького районного суду Хмельницької області від 6 листопада 2020 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 7 грудня 2020 року вказане рішення районного суду скасовано та винесено нове, яким визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП закрито провадження у цій справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з указаною ухвалою апеляційного суду, просить перевірити її законність у касаційному порядку.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний розгляд справи, а у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 п.п. 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частини 2 і 10 ст. 294 КУпАП).
Таким чином, встановлене ст. 294 КУпАП обмеження права особи на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України (п. 8 ч. 2 ст. 129) та є пропорційним і обґрунтованим.
Зважаючи на викладене, постанова Хмельницького апеляційного суду від 7 грудня 2020 року не може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції.
До того ж, відповідно до закону Касаційний кримінальний суд Верховного Суду не наділений повноваженнями здійснювати перевірку судових рішень у справах про адміністративні правопорушення.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
Керуючись п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд

постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргоюОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 7 грудня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

С. С. Голубицький Н. С. Стефанів О. Г. Яновська