Справа № 294/894/20
Провадження № 1-кп/282/161/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, учня Турчинівського професійного ліцею, не одруженого, 10.09.2020 року засуджений Любарським районним судом за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 90 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185; ч.1 ст.357; ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 травня 2020 року близько 23 год. 00 хв., у ОСОБА_4 , який знаходився за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел він, у вказаний день та час, підійшов до житлового будинку АДРЕСА_2 , де за допомогою принесеного із собою металевого прута зірвав скобель з замком на вхідних дверях будинку, після чого зірвав навісний замок на дверях веранди та проник всередину будинку, звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_6 майно, а саме: супутниковий ресивер торговельної марки «GLOBO», супутниковий ресивер торговельної марки «STRONG» модель «ТБВЧ SRT 8500», DVD-програвач торговельної марки «PHILIPS» модель «DVP5168K/51» у комплекті з пультом дистанційного керування, 3G/4G модем торговельної марки «SIERRA WIRELESS» модель «AIRCARD 250U», USB - флеш-накопичувач торговельної марки «TRANSCEND» об`ємом пам`яті 8 Gb, USB - флеш- накопичувач торговельної марки «SP» об`ємом пам`яті 16 Gb, пульт дистанційного керування торговельної марки «RAINFORD» модель «RC-2040», дві акустичні колонки потужністю 2-4 W, дві акустичні колонки торговельної марки «SVEN» модель «BF-11», антену для інтернету, блок зарядного пристрою торговельної марки «FLY» модель «ТА4013».

У подальшому ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2106 грн. 96 коп.

10 серпня 2020 близько 21 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_4 знаходячись поблизу магазину ФОП ОСОБА_8 , що розташований по

АДРЕСА_3 , помітив на столику, де відпочивав ОСОБА_9 зі знайомими, банківську платіжну картку, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на її викрадення.

Усвідомлюючи, що картка є засобом доступу до банківського рахунку та електронним платіжним документом, ОСОБА_4 , у вказаний день, час та місці, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непоміченими сторонніми особами, керуючись корисливим мотивом, з зовнішньої поверхні столу, за яким відпочивав ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, таємно викрав банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_7 , та згідно зі ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, після чого з місця події зник.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, цього ж дня близько 22 год. 30 хв., обвинувачений, перебуваючи по АДРЕСА_4 , за допомогою банківської платіжної картки № НОМЕР_1 АТ КБ «ПриватБанк» та банкомату, розташованого поблизу ТОВ «Галіївський маслозавод», використовуючи відомий йому пін-код доступу, зняв з останньої грошові кошти у сумі 2400 грн. 00 коп., тобто, повторно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_7 , спричинивши їй матеріальну шкоду на зазначену суму, після чого картку викинув за межами населеного пункту, а грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що свою вину у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень визнає повністю, своїми поясненнями підтвердив викладене у обвинувальних актах. Вказав, що завдану шкоду потерпілим не відшкодував та розкаявся у вчиненому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив викладене у обвинувальному акті щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вказав, що претензій до обвинуваченого не має та просив суд не притягувати його до відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила викладене у обвинувальному акті щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вказала, що претензій до обвинуваченого не має, але просила суд застосувати сувору міру покарання до обвинуваченого.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що син її не слухає та не піддається викованню, хоче жити самостійним життям, про вчинення ним даних крадіжок дізналася від працівників поліції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності з встановленням іспитового строку.

Представник служби у справах дітей Чуднівської районної державної адміністрації ОСОБА_11 та представник Чуднівського відділення поліції ОСОБА_12 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності у зв`язку з службовою діяльністю. Щодо міри покарання обвинуваченому поклалися на розсуд суду.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеними пред`явлені обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , пояснень законного представника та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у викраденні офіційних документів, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.357 КК України.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185; ч.1 ст.357; ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.70 КК України призначити обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та на підставі ст.ст.75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинних діянь, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав, а також дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та навчання характеризується задовільно, перебуває на обліку у лікаря психіатра, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, а також думку потерпілих, а відтак враховуючи викладене суд приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання, передбаченого санкціями ч.3 ст.185; ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі та санкцією ч.1 ст.357 КК України у виді штрафу.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, суд вважає за доцільне за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи вищевикладені обставини, дані, що характеризують особу винного, то суд обравши вид та розмір покарання в межах санкцій частин статтей закону, які передбачають відповідальність за вчиненні кримінальні правопорушення, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.ст.75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо застосування ч.4 ст.70 КК України, при призначені ОСОБА_4 остаточного покарання за сукупністю злочинів, суд враховуючи вимоги ст.ст.51, 52, 56 КК України, що

перелічують види покарань, які можуть бути застосовані судом до осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, в числі яких громадські роботи та дають їх визначення, зазначає наступне: громадські роботи є основним покаранням, тобто таким, що не може додаватися до інших покарань і застосовується лише як самостійне покарання за той чи інший злочин. Основні покарання є найбільш суворими позбавленнями і обмеженнями прав і свобод, що застосовуються тільки самостійно і не можуть приєднуватися одне до одного або поєднуватися. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Відтак, з урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що вирок Любарського районного суду Житомирської області від 10.09.2020 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 90 годин громадських робіт, слід виконувати самостійно.

Судові витрати по даному кримінальному провадженню становлять 8172,50 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185; ч.1 ст.357; ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

- за ч.1 ст.357 КК України у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та навчання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 8172 грн. 50 коп. витрат пов`язаних із проведенням судово-товарознавчих експертиз.

Речові доказами по справі, а саме: супутниковий ресивер торговельної марки «GLOBO», супутниковий ресивер торговельної марки «STRONG» модель «ТБВЧ SRT 8500», DVD-програвач торговельної марки «PHILIPS» модель «DVP5168K/51» у комплекті з пультом дистанційного керування, 3G/4G модем торговельної марки «SIERRA WIRELESS» модель «AIRCARD 250U», USB - флеш-накопичувач торговельної марки «TRANSCEND» об`ємом пам`яті 8 Gb, USB - флеш-накопичувач торговельної марки «SP» об`ємом пам`яті 16 Gb, пульт дистанційного керування торговельної марки «RAINFORD» модель «RC-2040», дві акустичні колонки потужністю 2-4 W, дві акустичні колонки торговельної марки «SVEN» модель «BF-11», антену для інтернету, блок зарядного пристрою торговельної марки «FLY» модель «ТА4013», кортонну коробку з-під материнської плати (без наявності материнської плати) у якій знаходились документи на комп`ютерні деталі та їх компоненти, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Чуднівського ВП Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області, після набрання вироком суду законної сили повернути власнику ОСОБА_6 , а арешт на вказані речі, накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області №294/600/20 від 06.05.2020 року скасувати.

Вирок Любарського районного суду Житомирської області від 10.09.2020 року, яким

ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 90 годин громадських робіт, виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1