Справа № 202/4419/20
Провадження № 1-кс/202/5353/2020
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000037 від 20.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2020 року до підозрюваному ОСОБА_4 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.08.2020 року включно.
Звернувшись з цим клопотанням до слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , зазначив, що під час прийняття рішення про продовження запобіжного заходу слідчий суддя дійшов до висновку про обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 187 КК України, наявність ризику переховування від органів досудового розслідування, оскільки досудове розслідування не завершено й особа підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.
Проте наразі відсутні відповідні докази щодо наявності такого ризику як переховування й відповідно у рішеннях відсутні належні обґрунтування наявності конкретно визначених ризиків, які б давали підстави стверджувати про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й надалі.
У зв`язку з цим, як станом на день обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і станом на сьогоднішній день, відсутні передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України умови і докази, які їх підтверджують.
З 24.04.2020 року дати вручення підозри, застосування запобіжного заходу, будь-яких слідчих дій для завершення досудового розслідування, складання відповідних процесуальних документів, пов`язаних із закінченням розслідування, не здійснено. Наразі вина ОСОБА_4 у тому, що досудове розслідування продовжено за ухвалою суду й відповідно досудове розслідування триває, відсутня. На думку захисту вагомих доказів того, що слідчий був позбавлений можливості навіть протягом двох місяців з 24.04.2020 року вчинити всі необхідні дії для завершення досудового розслідування, не надано й навіть не наведено було під час судового засідання.
Крім того, досудове розслідування до цього часу не завершено. Будь-які слідчі дії за участі підозрюваної особи з 19.06.2020 року (дати продовження запобіжного заходу) до цього часу не проводяться, що є нічим іншим як зволіканням та затягування, що має наслідком порушення ст. 2 КПК України та відповідно прав ОСОБА_4 .
В даному випадку наслідки за необхідність завершити досудове розслідування й не завершення його до цього часу зачіпають інтереси та права саме ОСОБА_4 , застосовуючи до нього найтяжчий запобіжний захід.
Будь-яких інших ризиків за ст. 177 КПК України, окрім як переховування від слідства, ані слідчим, ані слідчим суддею взагалі не зазначається.
Сторона захисту стверджує, що в обґрунтування обрання саме такого запобіжного заходу слідчим суддею покладено саме суворість можливого судового рішення, тобто тяжкість вчиненого злочину. Заявник вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків за законом.
Під час застосування до підозрюваного запобіжного заходу сторона захисту звертала увагу слідчого судді на міцність соціальних зв`язки ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , разом із матір`ю - людиною пенсійного віку, яка потребує допомоги, в тому числі фізичної. Обмежуючи свободу підозрюваного й поза межами місця проживання, покладає певний додатковий тягар саме на матір підозрюваного, яка вимушена буде самостійно без допомоги ОСОБА_4 забезпечувати собі як мінімум фізичне існування (оброблення земельної ділянки, закупівля продуктів харчування, ліків тощо), що на думку захисту, є неприпустимим. На сьогодні ситуація ускладнюється. Відповідно до довідки № 11, виданої КНП «Нікопольський районний ЦПМСД», мати підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом хронічне обструктивне захворювання легенів II ст., категорія С з частими загострюваннями, вегето-судинна дисфункція по змішаному типу. Хвора знаходиться на постійному прийомі інгаляційних глюкокортикоїдів, хвора потребує стороннього постійного догляду. Інших осіб поряд із матір`ю підозрюваного, які могли б забезпечити такий постійний догляд перебуваючи разом із нею, немає. Таким чином, ситуація із матір`ю погіршується, потребує догляду та піклування, яке забезпечував їй саме ОСОБА_4 , який і проживав разом з нею.
Враховуючи викладені обставини, заявник вважає, що навіть домашній арешт в певний період доби з покладенням на підозрюваного низки обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вже є більш ніж достатнім запобіжним заходом, який би зміг запобігти ризику, передбаченому ч. 1 ст. 177 КПК України, що зазначався в клопотанні слідчого та був взятий до уваги слідчим суддею, а також забезпечити в даному кримінальному провадженні належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, сторона захисту стверджує про те, що й покладення на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України, є в тому числі достатнім додатковим заходом, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

У зв`язку з викладеним, заявник просив змінити підозрюваному ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України
У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 , і підозрюваний ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, оскільки матеріали кримінального провадження містять беззаперечні докази винуватості ОСОБА_4 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а ризики, що існували раніше, не зменшились.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000037 від 20.01.2020 року, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000037 від 20.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.
24.04.2020 року, о 03:00 год., в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та того ж дня повідомлено йому про підозру.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.04.2020 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03:00 год. 22.06.2020 року.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 19 червня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до чотирьох місяців.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.06.2020 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 строком до 17.08.2020 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі, про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно з частиною 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 свідчать наведені слідчим та прокурором під час застосування запобіжного заходу докази, котрі містяться в матеріалах кримінального провадження та були досліджені у судовому засіданні.
Досудовим розслідуванням встановлено наявні ризики, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 187 КК України, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовжувати вчинювати інкриміновані кримінальні правопорушення.
Доводи захисника про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не можуть бути прийняті до уваги, зважаючи на те, що ця обставина розглядалась під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження цього строку.
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», вважаю виправданим обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому слідчий суддя також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Крім того, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, який відноситься до особливо тяжкого злочину, за котрий передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, приходжу до висновку, що більш м`який запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .
Захисником не представлені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, а також не доведено, що на даний час відсутні або відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а отже, і те, що існує доцільність зміни застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 183, 201, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, освіта середня, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1