УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2020 року

м. Київ
справа № 447/1466/20

провадження № 51 5609 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року про повернення апеляційної скарги,

встановив:
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні подання Миколаївського ВК-50 про умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .
Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого суду захисника ОСОБА_4 , поза межами строку на апеляційне оскарження подав до апеляційного суду апеляційну скаргу.

УхвалоюЛьвівського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 рокуповернуто апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. В апеляційній скарзі адвокат просить поновити засудженому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження, проте сам засуджений апеляційної скарги не подавав.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись, на його думку, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляду у суді апеляційної інстанції.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що він як захисник засудженого ОСОБА_5 користується процесуальними правами засудженого серед яких є право останнього оскаржувати в установленому КПК України порядку рішення, а отже й порушувати від імені засудженого питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, на інші ухвали суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк має бути поновлено за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
При цьому такі обставини мають бути підтверджені належними фактичними даними.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Як убачається з доданої до касаційної скарги копії ухвали апеляційного суду, захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись з постановленою ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29 вересня 2020 року, поза межами строку на апеляційне оскарження, а саме 16 жовтня 2020 року, подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення строку апеляційного оскарження і не порушує питання про поновлення цього строку. В поданій апеляційній скарзі адвокат просить поновити засудженому ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження, однак як убачається з ухвали апеляційного суду сам засуджений апеляційної скарги не подав.
Крім того, захисник ОСОБА_4 , хоча і діє і інтересах засудженого, але є самостійним суб`єктом апеляційного оскарження судових рішень в порядку, встановленому цим Кодексом. Статтею 399 КПК передбачено право особи, яка звернулась з апеляційною скаргою подавати клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження. Отже, захисник ОСОБА_4 має право згідно статті 399 КПК у разі подання ним апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду самостійно порушувати питання про поновлення йому строку апеляційного оскарження.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_4 відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК підлягає поверненню, оскільки апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів на спростування висновків апеляційного суду, наведених в ухвалі цього суду на обґрунтування прийнятого рішення.
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3