УХВАЛА
Іменем України

06.01.2021 Справа №607/152/21 Провадження № 1-кс/607/ 152/21

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовомузасіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в режимі відеоконференції з Кіровським районним судом м. Дніпропетровська клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, застосованих відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Контарне Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:
05.01.2021 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, застосованих до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що на початку 2020 року, точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , які перебували в м. Дніпро, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, та ОСОБА_8 , який перебував у СІЗО № 7 у м. Маріуполі Донецької області, переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовились про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів України під приводом відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди та непритягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів за нібито вчинення останніми дорожньо-транспортної пригоди із потерпілими.

Так, 10.02.2020 в період часу з 17 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами та на виконання умов вищезазначеної домовленості, визначили стаціонарний номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , що проживає на АДРЕСА_3 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації відносно її доньки та незаконного заволодіння коштами ОСОБА_9 шляхом шахрайства. В цей час у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 , який вступив у злочинну змову із ОСОБА_8 виник злочинний намір на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний намір, 10.02.2020 приблизно о 18 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена слідством особа, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , на виконання умов вищезазначеної домовленості, використовуючи мобільний зв`язок, здійснила дзвінок на стаціонарний телефон НОМЕР_1 , на який відповіла ОСОБА_9 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, невстановлена досудовим розслідуванням особа в телефонній розмові з останньою, використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом ОСОБА_9 , видала себе за працівника поліції та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її донька скоїла дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий від її дій перебуває у лікарні. Надалі, використовуючи розгублений стан ОСОБА_9 та її родинні зв`язки, невстановлена слідством особа висунула вимогу добровільно передати грошові кошти для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності її доньки за нібито вчинення останньою дорожньо-транспортної пригоди.
В свою чергу ОСОБА_9 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова невстановленої органом досудового розслідування особи, та будучи переконана в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її доньки у випадку, якщо вона не виконає вищезазначеної вимоги, погодилася передати грошові кошти в сумі 10000 грн. Отримавши згоду ОСОБА_9 на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила її про приїзд до неї представника поліції, якому вона повинна передати вказані грошові кошти, при цьому наказала постійно знаходитись із нею на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_9 усвідомити події, які з нею відбуваються, та з метою недопущення здійснення останньою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.
Після цього невстановлена особа, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила відомості про місце проживання ОСОБА_9 . ОСОБА_10 , якого для отримання грошових коштів підшукав ОСОБА_8 . Надалі ОСОБА_10 направився до місця проживання ОСОБА_9 на АДРЕСА_4 .
ОСОБА_10 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на виконання умов вищезазначеної домовленості, прибув за місцем проживання ОСОБА_9 , де видаючи себе за працівника поліції, отримав грошові кошти в розмірі 10000 грн нібито для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності доньки ОСОБА_9 за вчинення останньою дорожньо-транспортної пригоди.
Після заволодіння шахрайським шляхом коштами ОСОБА_9 в розмірі 10000 грн, ОСОБА_10 залишив місце вчинення злочину, а вказані кошти відповідно до розпоряджень ОСОБА_7 розподілили між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Надалі, 12.07.2020 приблизно о 14 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена слідством особа, перебуваюючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 та на виконання умов вищезазначеної домовленості, визначила стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_12 , що проживає на АДРЕСА_5 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення їй неправдивої інформації відносно її сина та незаконного заволодіння коштами останньої шляхом шахрайства. В цей час у ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_13 та невстановленої слідством особи на ім`я ОСОБА_14 , які діяли за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , виник злочинний намір на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій злочинний намір, 12.07.2020 приблизно о 14 год. 00 хв., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлена слідством особа, використовуючи мобільний зв`язок, здійснила дзвінок на стаціонарний телефон НОМЕР_2 , на який відповіла ОСОБА_12 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, невстановлена досудовим розслідуванням особа в телефонній розмові з останньою, використовуючи ефект несподіваності, скориставшись хвилюванням та розгубленим станом ОСОБА_12 , видала себе за працівника поліції та повідомила завідомо неправдиву інформацію про те, що її син скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої потерпілий від його дій перебуває у лікарні. Надалі, використовуючи розгублений стан ОСОБА_12 та її родинні зв`язки, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_14 висунула вимогу добровільно передати грошові кошти для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності її сина за нібито вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди.
В свою чергу ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова шахраїв та будучи переконана в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її сина у випадку, якщо вона не виконає вищезазначеної вимоги, погодилася передати грошові кошти в сумі 6000 грн, які зберігались на банківській картці, та ювелірні вироби. Отримавши згоду ОСОБА_12 на передачу грошових коштів, невстановлена слідством особа на ім`я ОСОБА_14 повідомила їй про приїзд до неї представника поліції, якому вона повинна передати вказані грошові кошти, при цьому наказала постійно знаходитись із нею на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_12 усвідомити події, які з нею відбуваються, та з метою недопущення здійснення останньою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.
Після цього, невстановлена особа, використовуючи телефонний зв`язок, повідомила відомості про місце проживання ОСОБА_12 ОСОБА_15 , який, дотримуючись вищезазначеної домовленості з ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , направився до місця проживання ОСОБА_12 , що на АДРЕСА_5 . Керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном та спільного збагачення, ОСОБА_15 видаючи себе за представника поліції, отримав від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 6000 грн, які зберігались на банківській картці, та ювелірні вироби нібито для відшкодування заподіяної постраждалим матеріальної шкоди на лікування та непритягнення до кримінальної відповідальності сина ОСОБА_12 за вчинення останнім дорожньо-транспортної пригоди.
Після заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ОСОБА_12 в сумі 6000 грн та ювелірними виробами, ОСОБА_15 залишив місце вчинення злочину, а вказані кошти та ювелірні вироби відповідно до розпоряджень ОСОБА_7 та ОСОБА_16 були розподілені між ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 .
Отже, своїми протиправними діями, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та невстановлена досудовим розслідуванням особа за попередньою змовою заволоділи грошовими коштами в сумі 6000 грн та ювелірними виробами, а саме: золотим браслетом, золотим годинником із золотим браслетом, парою золотих сережок із смарагдами, золотим ланцюжком із золотим хрестиком та платиновим перснем зі смарагдом загальною вартістю 257000 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а саме: заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Прокурор вважає, що у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

25.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2020 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 22.01.2021 із визначенням застави у розмірі 73570 грн та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому ж кримінальному провадженні.
30.11.2020 на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області внесені кошти у сумі 73570 грн із призначенням платежу: застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні № 0000409.

Прокурор зазначає, що закінчити досудове розслідування у строк дії ухвали слідчого судді від 26.11.2020, тобто до 22.01.2021, неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності проведення ряду слідчих дій.

Разом з тим з урахуванням вимог ст. 178 КПК України в ході досудового розслідування виникла необхідність у продовженні покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, так як ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор вказує, що метою продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків є забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також запобігання спробам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких підстав прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження на 60 днів строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 26.11.2020.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_18 клопотання підтримала з викладених у ньому підстав, просила клопотання задовольнити. Додатково зазначила, що усі зазначені у клопотанні обставини в своїй сукупності свідчать про те, що ризики, визначені попередньою ухвалою слідчого судді, не зменшились, а застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Крім того, зазначила, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений на 4 місяці, однак завершити таке розслідування у строк дії ухвали слідчого судді від 26.11.2020 неможливо, так як необхідно ще закінчити ряд експертиз, а також провести інші слідчі (розшукові) дії з метою встановлення усіх обставин у цьому кримінальному провадженні. Крім цього, просила не продовжувати строк дії покладеного на ОСОБА_4 обов`язку здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право виїзду за кордон, так як такий обов`язок не покладався на підозрюваного, а у клопотанні прокурора в цій частині має місце описка.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечували проти клопотання прокурора. Зазначили, що клопотання прокурора не відповідає вимогам ст. 184, 194, 199 КПК України. Зокрема, в ухвалі слідчого судді про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор в обґрунтування клопотання посилається на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Проте захисники вважають, що існування нових ризиків, а також, що вже встановлені ризики не зменшились, прокурором не доведено. Так само, на думку захисників, прокурор не довів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак захисники зазначають, що прокурор, не маючи підстав, передбачених КПК України, не мав права ініціювати продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність продовження строку обов`язків, слідчий суддя доходить такого висновку.

Частина 5 ст. 194 КПК України визначає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Так, слідчий суддя встановив, що ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

25.11.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 26.11.2020 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 22.01.2021 із визначенням застави у розмірі 73570 грн та у випадку внесення застави покладено на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому ж кримінальному провадженні.
30.11.2020 на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області внесені кошти у сумі 73570 грн із призначенням платежу: застава за « ОСОБА_4 » у кримінальному провадженні № 0000409.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді від 26.11.2020, під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу встановлено наявність ризиків вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку дії обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколи допиту потерпілих, в яких останні повідомляють про обставини вчинених відносно них кримінальних правопорушень; інформація щодо вхідних дзвінків на номери телефонів потерпілих, що були здійснені у день та час, про які потерпілі вказували як про день та час вчинення кримінальних правопорушень; протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом від 10.12.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_19 серед чотирьох порівняльних зразків голосу впізнала голос ОСОБА_4 як голос особи, яка 28.05.2020 під час телефонної розмови представилась співробітником поліції ОСОБА_20 та повідомила про те, що її дочка потрапила у дорожню транспортну пригоду та спричинила потерпілим матеріальну шкоду у розмірі 80000 доларів США; протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом від 09.12.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_21 серед чотирьох порівняльних зразків голосу впізнала голос ОСОБА_4 як голос особи, яка 30.06.2020 під час телефонної розмови представилась співробітником поліції та повідомила про те, що її син потрапив у дорожню транспортну пригоду та спричинив потерпілим матеріальну шкоду у розмірі 30000 доларів США та 20000 грн; протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом від 11.12.2020, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_12 серед чотирьох порівняльних зразків голосу впізнала голос ОСОБА_4 як голос особи, яка 12.07.2020 під час телефонної розмови назвалась її сином та повідомила про дорожню транспортну пригоду, яка з нею трапилась; протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.10.2020, 14.08.2020, 13.08.2020.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та встановлені у судовому засіданні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 190 КК України.

Крім цього, така обґрунтованість учасниками кримінального провадження у судовому засіданні визнавалась, не заперечувалась, а також не спростовувалась стороною захисту.

Щодо існування заявлених ризиків слідчий суддя зазначає таке.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, в обґрунтування застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу слідчий суддя в ухвалі від 26.11.2020 зазначив про доведеність ризиків, визначених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з тим прокурор у своєму клопотанні посилався на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак при цьому зазначаючи в клопотанні перелік усіх ризиків, що містяться в ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявляв про таку невідповідність у клопотанні прокурора та вважав, що вказане є однією з підстав для відмови у клопотанні прокурора як в такому, що подане без дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Разом з тим ч. 1 ст. 7 КПК України визначає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема належать змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також безпосередність дослідження показань, речей і документів.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання, що подається прокурором, є лише письмовою формою фіксування доводів та вимог прокурора, а обставини, на які прокурор посилається у такому клопотанні, мають бути безпосередньо доведені останнім у ході судового розгляду. При цьому прокурор не позбавлений можливості більш детально та розширено пояснювати обставини, що містяться у клопотанні, надавати уточнення, а також відмовлятися від певних вимог, зазначених у клопотанні.

Вказане так само спростовує посилання сторони захисту, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом, так як вказане клопотання прокурора містить перелік таких підстав, а питання щодо їх достатності, належності та доведеності вирішується слідчим суддею у нарадчій кімнаті.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні, зокрема тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Більше того, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 , не маючи постійного офіційного місця роботи та сталих соціальних зв`язків, може легко залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Також слідчий суддя вважає, що не перестала існувати можливість знищення, приховання або спотворення ОСОБА_4 будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Зокрема, враховуючи невстановлення на цьому етапі органом досудового розслідування усіх осіб, причетних до вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, а відтак і невстановлення місця знаходження усіх речових доказів, на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, обґрунтованим є ризик того, що у разі непродовження підозрюваному обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такі речі та документи можуть бути ним знищені, сховані чи спотворені.

Так само і ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. При цьому досудовим розслідуванням ще не встановленні особи, які є свідками у цьому кримінальному провадженні, а відтак ОСОБА_4 , будучи обізнаним щодо таких осіб, може впливати на них з метою умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду. Більше того, враховуючи, що на даний час у кримінальному провадженні проводиться ряд судових експертиз, з`явився і ризик того, що ОСОБА_4 може впливати на експертів з метою надання ними висновків, позитивних для підозрюваного. Крім цього, досудовим розслідуванням також не встановлені усі особи, причетні до вчинення вказаних правопорушень, а ОСОБА_4 може вживати заходи, спрямовані на унеможливлення встановлення цих осіб та ухилення ними від дачі показань чи надання показань у користь підозрюваного.

Крім цього, ухвалою слідчого судді від 06.01.2021 продовжений строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців. Однак прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження та необхідності проведення ряду слідчих дій. Зокрема, як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, у цьому кримінальному провадженні призначено ряд судових почеркознавчих експертиз. Згідно з повідомленнями директора Тернопільського НДЕКЦ МВС України від 16.12.2020 орієнтовний строк проведення вказаних експертиз встановлений у другій половині лютого та в першій половині березня 2021 року. Крім цього, злочинна діяльність групи осіб, до складу якої належить і підозрюваний ОСОБА_4 , є багатоепізодною, а відтак у кримінальному провадженні ще проводяться слідчо-розшукові заходи, спрямовані на розкриття інших кримінальних правопорушень, вчинених цією групою осіб, встановлення свідків та місця знаходження речових доказів, а також виявлення інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 .

Вказані обов`язки з урахуванням їх тривалості не виходять за межі розумного строку, відповідають характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , та на даному етапі досудового розслідування є доцільними та необхідними з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

При цьому слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про те, що у клопотанні прокурора необхідно відмовити, так як на переконання слідчого судді сторона захисту не довела, що ризики, для запобігання яким ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід, зменшились, а також не спростувала обґрунтованість підозри. При цьому вирішення питання про продовження чи непродовження строку покладених на ОСОБА_4 обов`язків не може вирішуватися виключно на підставі позитивної процесуальної поведінки підозрюваного чи на підставі формальних невідповідностей клопотання прокурора вимогам КПК України, які були усунуті під час судового засідання. Той факт, що на даний час підозрюваний належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, лише підтверджує вірність висновків слідчого судді при обранні відносно підозрюваного міри запобіжного заходу. Відтак саме покладення на підозрюваного вказаних обов`язків є належним та достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Керуючись ст. 177, 184, 194, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, застосованих відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000409 від 10.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити повністю.
Продовжити на 60 (шістдесят) днів строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у цьому ж кримінальному провадженні.
Дія ухвали закінчується 01 березня 2021 року о 23 годині 59 хвилин.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення направити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1