Провадження № 1-в/643/630/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника заявника: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
особи, відносно якої розглядається заява: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3»,

ВСТАНОВИВ:
Комунальне некомерційне підприємство Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» звернулось до суду із заявою, в якій просить продовжити ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду.
Вищевказана заява обґрунтована тим, що ОСОБА_6 був госпіталізований 22.05.2012 року в Харківську обласну клінічну психіатричну лікарню № 3 на підставі постанови Київського районного суду м. Полтави від 17.04.2012 року, відповідно до якої ОСОБА_6 змінено примусові заходи медичного характеру з лікування у психіатричному закладі з посиленим типом нагляду на лікування у психіатричному закладі із звичайним типом нагляду. В подальшому, примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 судом були продовжені. 29.10.2020 року ОСОБА_6 пройшов медичний огляд комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що на теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі шизофренії параноїдної форми з безперервним типом перебігу. Незважаючи на проведене довгострокове лікування захворювання носить безремісійний тип перебігу, зберігається стійка галюцинаторно-параноїдна симптоматика, грубі структурно-логічні порушення мислення характерні для активного шизофренічного процесу, виражені стійкі емоційно-вольові порушення, відсутня достатня критика до хвороби та скоєного злочину.
Представник заявника у судовому засіданні 06.11.2020 року просив суд задовольнити подану заяву.
У судовому засіданні 06.11.2020 року прокурор підтримав подану заяву та просив суд задовольнити її.
У судовому засіданні 06.11.2020 року ОСОБА_6 та його захисник не заперечували проти задоволення заяви.
Дослідивши подану Комунальним некомерційним підприємством Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне.
Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.07.2003 у справі № 1-750/2003 відносно ОСОБА_6 були застосовані примусові заходи медичного характеру у психіатричному закладі із суворим типом нагляду.
Постановою Київського районного суду м. Полтави від 17.04.2012 змінено відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування у психіатричному закладі із звичайним наглядом.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.05.2020 у справі № 643/7093/20 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі із звичайним типом нагляду стосовно ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
З огляду на приписи ст. 95 КК України, продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення застосування такого заходу. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Частиною 3 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
Відповідно до Акту комісії лікарів-психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 92/13 від 29.10.2020, враховуючи давність шизофренічного процесу, нестійкі внутрішньолікарняні ремісії, відсутність критики до хвороби і скоєного правопорушення, комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі шизофренії параноїдної форми безперервного типу перебігу. Нині по своєму психічному стану може представляти небезпеку, у зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду.
На переконання суду, означений висновок комісії лікарів-психіатрів є переконливим і належним чином вмотивованим, підстав ставити під сумнів його правильність суд не вбачає.
Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_6 видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба в раніше застосованих заходах, матеріали справи не містять.
З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність у стані ОСОБА_6 позитивної динаміки від проведеного лікування, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станомОСОБА_6 потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі.
Таким чином, судом встановлено, що підстави для припинення або зміни застосованих відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру відсутні, у зв`язку з чим заява Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 95 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 514 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
1. Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» задовольнити.
2. Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду строком на 6 (шість) місяців.
3. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.
4. Повний текст ухвали буде проголошено 09.11.2020 року о 08 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_1