Справа № 191/330/20
Провадження № 1-кп/191/43/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001577 від 24.10.2019 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
17.01.2000 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 45 КК України від вважати засудженим з іспитовим строком 3 роки, штраф 680 гри.
03.02.2004 Самарським районним судом м. Дніпро за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
08.06.2007 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки.
25.10.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки. 04.10.2011 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2010 частково приєднано 6 місяців, до відбуття 2 роки 6 місяців
позбавлення волі.
30.03.2012Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбутній строк 7 місяців за вироком 04.10.2011, до відбуття 2 роки 7 місяців позбавлення волі.
06.09.2016 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки.
- 14.11.2019 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст. 71 КК до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

- прокурора ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого ОСОБА_3 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову повторно вчинив корисливий злочин проти власності громадян, за наступних обставин.
23.10.2019 приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходився поблизу будинку АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_6 , де на території домоволодіння побачив гараж, ворота якого виходять на АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, а саме з приміщення гаражу, який розташований на території вказаного домоволодіння.
В цей же день (23.10.2019) приблизно о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, за допомогою знайденої ним металевої труби відчинив гвинтовий замок металевих воріт гаражу, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_2 , та проник всередину гаражу, де таємно, повторно викрав дві автомобільні покришки «Мішелін» розміром 185/70 Р-14, вартість яких згідно висновку експерта №367/20 від 28.01.2020 становить 2166,00 грн., дві автомобільні покришки «Кумхо» розміром 185/70 Р-14, вартість яких згідно висновку експерта №367/20 від 28.01.2020 становить 2122,00 грн., та з перебуваючого в гаражі автомобіля Форт Скорпіо акумулятор марки «ACCUM» SRT-75 А, вартість якого згідно висновку експерта №367/20 від 28.01.2020 становить 1615,00 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 5903,00 грн.
З викраденим майном ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в інше сховище, вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та зазначив, що дійсно 23.10.2020 року, у вечірній час, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , проник до гаража, звідки викрав чотири автомобільні покришки та акумулятор. Викрадене майно повернув через деякий час потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 не має. Просив призначити покарання на розсуд суду.
Враховуючи те, що учасники процесу, не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_3 в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше сховище, вчинена повторно.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно. Обвинувачений є суб`єктом цього злочину, оскільки є осудним та повнолітньою особою. Кваліфікуючими ознаками пред`явленого в обвинувачення є таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше сховище, вчинене повторно.
В ході кримінального провадження суд вважає за можливим визнати у відповідності до ст. 66 КК України - щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, як обставину, що пом`якшує покарання за скоєне.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодноразово судимий, вчинив злочин до постановлення попереднього вироку, за місцем мешкання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, не працює, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Суд, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку не можливе без його ізоляції від суспільства. Підстави для застосування правил ст. ст. 69, 69-1, 75 КК України відсутні.
На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі, оскільки обвинувачений щиро каявся, відшкодував завдані збитки, шляхом повернення майна. Вважаючи, що дане покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин 23.10.2019 року, а саме до постановлення вироку Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області 14.11.2019 року за яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 185 ч.1 ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, який набрав законної сили 23.01.2020 року відповідно до ухвали Дніпровського апеляційного суду то остаточне покарання останньому сліди призначити за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими ч.4 ст. 70 цього Кодексу шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді позбавлення волі, оскільки призначенням іншого виду покарання не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий за попереднім вироком суду саме 27.05.2020 року та відбуває покарання в Синельниківській виправній колонії № 94, тому в строк призначеного покарання слід зарахувати зазначений період.
Згідно рапорту про затримання ОСОБА_3 був затриманий 27.05.2020 року за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року, тому суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання період з 27.05.2020 року по 17.12.2020 року включно.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо процесуальних витрат - відповідно до вимог ст. 124 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2019 року у вигляді 4(чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі поглинути більш суворим покаранням призначеним за цим вироком за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 18.12.2020 року.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк призначеного покарання строк з 27.05.2020 року до 17 грудня 2020 року з розрахунку день за день.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 на користь експерта ОСОБА_7 рахунок № НОМЕР_2 витрати, пов`язані з проведенням судово товарознавчої експертизи № 367/20 від 28.01.2020 року в розмірі 300 (триста) грн. 00 коп.
Речові докази, а саме: дві автомобільні покришки «Мішелін» розміром 185/70 Р-14, дві автомобільні покришки «Кумхо» розміром 185/70 Р-14, акумулятор марки «ACCUM» SRT-75 А, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 (т.2 а.с.35-36), залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1