Провадження № 1-кс/742/497/20
Єдиний унікальний № 742/2569/19
УХВАЛА
02 вересня 2020 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 08.05.2020 року, винесену слідчим СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :

До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 08.05.2020 року про відмову у задоволенні клопотання від 04.05.2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001044 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

Скаргу обґрунтовано тим, що в мотивувальній частині постанови слідчим викладено неправдиві відомості щодо відсутності розбіжностей між подіями, що зафіксовані на відеодиску, який міститься в матеріалах справи та поясненнями ОСОБА_5 в протоколі допиту від 31.07.2019 року.

В судове засідання скаржник не з`явився, але через канцелярію суду подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності, зазначив про підтримання скарги з підстав, викладених в ній та просив суд задовольнити її, посилаючись на викладені доводи.

Слідчий СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області у судове засідання не з`явився також, але про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином та вчасно, причини своєї неявки суду не повідомив.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні слідчого відділу Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області знаходиться кримінальне провадження №0001044 від 22.07.2019 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України, ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України.

04.05.2020 року потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_3 було заявлено клопотання про допит ОСОБА_5 паралельно з оглядом відеодиску, що міститься в матеріалах кримінального провадження, мотивуючи його тим, що в поясненнях ОСОБА_5 існує ряд розбіжностей з відображеною відеофіксацією, що зафіксована на диску, який міститься в матеріалах кримінального провадження.

08.05.2020 року слідчим у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 04.05.2020 року, яка мотивована невстановленням суперечностей та розбіжностей, які б рахувалися підставами для повторного допиту вказаної особи, у тому числі з оглядом відеодиску.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст.303 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що 04 травня 2020 року потерпілим у кримінальному провадженні №0001044 подано клопотання від 04.05.2020 року про допит ОСОБА_5 паралельно з оглядом відеодиску, що міститься в матеріалах кримінального провадження.

Постановою слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 08.05.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання. В обґрунтування постанови слідчий вказав про відсутність таких підстав, оскільки слідством не встановлено суперечностей та розбіжностей, які б рахувалися підставами для повторного допиту вказаної особи, у тому числі з оглядом відеодиску.

У відповідності до ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому КПК України.

В частині 3 ст.93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст.220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

У відповідності до ст.220 КПК України клопотання сторонни захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй. Якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається у клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись статтями 111,112 КПК України, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення.

Відповідно до ч.1 ст.224 КПК України допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків. Частиною 9 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання оказань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч.4 ст.38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Зі змісту ст.26 КПК України вбачається, що сторонни кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Відповідно до ст.83 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з положеннями ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процессуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідством не встановлено суперечностей та розбіжностей, які б рахувалися підставами для повторного допиту вказаних осіб, в тому числі паралельно з оглядом відеодиску.

З даного приводу слід зазначити наступне.

ОСОБА_5 на даний час у кримінальному провадженні надано статус свідка. Норми нині чинного КПК України не наділяють свідків правом відмови від дачі показань чи відмови від проведення за їх участю інших слідчих дій, окрім як у передбачених законом випадках, перелік яких є вичерпним. Відносно проведення допиту ОСОБА_5 , паралельно з оглядом відеодиску, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, слід зазначити, що слідчим в судове засідання не надано доказів спростування доводів, зазначених потерпілим в скарзі, лише висловлено його суб`єктивну, необгрунтовану думку з даного приводу, тому відмова слідчого ОСОБА_4 у проведенні допиту ОСОБА_5 разом з оглядом відеодиску, що міститься в матеріалах кримінального провадження з підстав відсутності розбіжностей, які б рахувалися підставами для повторного допиту, є незаконною.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова в своїй мотивувальній частині повинна містити відомості: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Вважаю, що оскаржувана постанова не відповідає зазначеній нормі та є незаконною з підстав, викладених вище, а тому підлягає скасуванню, а клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 04.05.2020 року про допит ОСОБА_5 паралельно з оглядом відеодиску, що міститься в матеріалах кримінального провадження, підлягає розгляду відповідно до вимог ст.220 КПК України.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання від 08.05.2020 року, винесену слідчим СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 08.05.2020 року про відмову в задоволенні клопотання від 04.05.2020 року щодо допиту ОСОБА_5 .

Зобов`язати слідчого СВ Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , або іншого слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0001044 від 22.07.2019 року, задовольнити клопотання ОСОБА_3 від 04.05.2020 року про допит ОСОБА_5 , про що повідомити ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.09.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1