Провадження 1-кп/557/12/2021
Справа 557/1257/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року смт Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

номер кримінального провадження 0000025 від 28 липня 2020 року,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тучин Гощанського району Рівненської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, непрацюючого, із неповною середньою освітою, розлученого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, несудимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за місцем проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, що виник на побутовому ґрунті між ним та ОСОБА_7 , почав шарпати останню за одяг та умисно наніс для неї один удар кулаком правої руки по лівому плечі, внаслідок чого заподіяв для потерпілої тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівому плечі, крововиливу на лівій гомілці та крововиливу з саднами на його фоні на правому ліктьовому суглобі, які відповідно до висновку судово-медичного експерта №546 від 29 липня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому правопорушенні визнав повністю. Вказав на те, що дійсно в липня 2020 року, у вечерню пору, точної дати та часу не пам`ятає, у нього з його тещею ОСОБА_7 виник конфлікт на побутовому ґрунті, в ході якого обвинувачений наніс потерпілій один удар по обличчю, а інший у плече. Завдання тілесних ушкоджень потерпілій обвинувачений пояснив перебуванням у стані агресії. ОСОБА_4 зазначив, що просив вибачення у потерпілої, однак остання його не пробачила, звернувся з такими вибаченнями останній до потерпілої і у судовому засіданні. Обвинувачений пояснив, що хоча на даний час порозуміння з потерпілою не знайшов, однак шкодує про скоєне та щиро розкаюється.

Окрім визнання винуватості самим обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вина повністю стверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка суду ствердила, що в літку 2020 року, точної дати не пам`ятає, коли вона сиділа на веранді свого будинку та спілкувалася з подругою, у неї із її зятем ОСОБА_4 виник конфлікт, в результаті чого обвинувачений завдав їй ударів в область обличчя і руку, крім цього нецензурно висловлювався на її адресу. Потерпіла вказала, що ОСОБА_4 просив у неї вибачення, проте за вчинене вона його не вибачає, спілкуватися з ним не бажає.

Висновком експерта №546 від 29 липня 2020 року, за підсумками якого в ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на лівому плечі, крововиливу на лівій гомілці, крововиливу з саднами на його фоні на правому ліктьовому суглобі, які виникли від дії тупого (их) предмету (ів) і, згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року за №6, як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження в ОСОБА_7 можуть відповідати часу травмування - 27 липня 2020 року та могли виникнути не менше, як від трьох травматичних дій (арк. спр. 18).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20 вересня 2020 року та фототаблицями до нього, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого судом установлено, що обвинувачений вказав про події, які відбулись 27 липня 2020 року приблизно о 19 годині за адресою: АДРЕСА_1 , а саме про конфлікт, що стався між ним та потерпілою ОСОБА_7 , а також відтворив хід, послідовність, механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 (арк. спр. 58-60).

Вказані докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є належними та допустимими в розумінні ст.ст. 85, 86 КПК України, оскільки прямо підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та отримані у передбаченому КПК України порядку.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставиною, яка обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України рецидив злочину.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема його молодий вік, наявність на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, те, що останній є несудимим в силу ст. 89 КК України, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, є офіційно непрацюючим, має негативну характеристику за місцем проживання, розлучений, проте проживає із сім`єю, обставини, що пом`якшують покарання та обставину, що таке покарання обтяжує, а також думку потерпілої, яка обвинуваченого не вибачила.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд приходить висновку, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального судочинства - не тяжкість покарання, а його невідворотність, буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, при цьому суд враховує майновий стан обвинуваченого, який хоча офіційно і не працевлаштований, проте має постійні підробітки.

На переконання суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

З огляду на особу обвинуваченого, обставини вчинення ним кримінального правопорушення, визначену йому міру покарання, суд не знаходить підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1