Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7347/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю : прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.11.2020 року,

в с т а н о в и л а :

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.11.2020 року клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, залишено без розгляду.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_8 вже звертався до суду з заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2020 року йому було відмовлено в задоволенні даної заяви, тобто з дня відмови минуло менше передбаченого законом 1 року, а тому повторний розгляд клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, не може мати місце.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказує на те, що ухвала є необґрунтованою та невмотивованою. Зазначає, що 20.07.2020 року він звертався з клопотанням про застосування ст.82 КК України, а про застосування ст.81 КК України звернувся до суду 20.10.2020 року, а тому вважає, що підстав для залишення без розгляду його клопотання судом не було. Зазначає, що судом допущено помилку в резолютивній частині ухвали, а саме вказано по-батькові « ОСОБА_9 », а він « ОСОБА_10 ».

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника про задоволення поданої апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалі справи, ОСОБА_8 засуджений вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2015 року за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 01.02.16 року; кінець строку: 01.02.23 року; відбув Ѕ покарання 01.08.2019 року.

Засуджений ОСОБА_8 , який відбуває покарання в ДУ Райківська виправна колонія (№73) звернувся до районного суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

03.11.2020 року засуджений ОСОБА_8 , звернувся до районного суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.11.2020 року клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання, залишено без розгляду.

В ухвалі суду зазначено, що засуджений ОСОБА_8 вже звертався до суду з заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким та ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.07.2020 року йому було відмовлено в задоволенні даної заяви, тобто з дня відмови минуло менше передбаченого законом 1 року, а тому повторний розгляд клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, не може мати місце.

З даним висновком суду першої інстанції, колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ч. 7 ст. 539 КПК України, ч. 7 ст. 154 КВК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

З матеріалів провадження видно, що засуджений ОСОБА_8 звертався до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України, а затим з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.81 КК України, що не можна вважати зверненням з одного й того самого питання.

За наведених обставин, висновки суду першої інстанції про те що повторний розгляд клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, не може мати місце, є безпідставними, оскільки матеріали провадження свідчать про те, що ОСОБА_8 звертався до суду з різними клопотаннями, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню, а клопотання засудженого ОСОБА_8 - направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.404, 407, 412 КПК України колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.11.2020 року, щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: