Справа № 487/1315/20
Провадження № 1-кп/487/371/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000421 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з Миколаївської місцевої прокуратури №1 в порядку ст.ст.283,301 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000421 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України з угодою про примирення між обвинуваченим та потерпілим ОСОБА_4 від 09.09.2020 року.

У судовому засіданні сторони кримінального провадження просили відмовити у затвердженні угоди про примирення, оскільки вона не відповідає вимогам закону, а саме положенням ч.3 ст.61 КК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані стороною обвинувачення матеріали, суд приходить до наступного:

Відповідно до положень ч.2 ст..468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладено угоду про примирення.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Судом встановлено, що 09.09.2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000421 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України укладено угоду про примирення.

За умовами угоди, відповідно до положень ст..472 КПК України, сторони погодили ОСОБА_5 покарання у вигляді одного року обмеження волі на підставі ст.75 КК України зі звільненням від відбуття покарання строком на один рік.

Відповідно до положень ст..474 ч.7 п.1 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затверджені угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та або/закону.
За положеннями ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується, зокрема до осіб, що досягли пенсійного віку.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 , 31.07.1960 року, досягнув пенсійного віку з урахуванням положень ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII.
Таким чином, суд приходить до висновку, що угода не відповідає вимогам ст..472 КПК України та ст..61 КК України, оскільки сторонами міру покарання узгоджено невірно, що унеможливлює її затвердження, оскільки це приведе до порушення прав, свобод та інтересів обвинуваченого ОСОБА_5 ..
З урахуванням викладеного, у затверджені угоди слід відмовити та відповідно до приписів ч.7 ст..474 КПК України, продовживши розгляд кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання
На підставі викладеного, керуючись ст..314, 474 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У затверджені угоди про примирення від 09.09.2020 року укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000421 за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України - відмовити.

Продовжити розгляд обвинувального акту у загальному порядку.

Ухвала остаточна.

Головуючий суддя: ОСОБА_1