Справа № 675/2220/19
Провадження № 1-кп/675/34/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2020 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізяслав об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000311 та за №0000322, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, учасника бойових дій, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утримані малолітню дитину, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
31 травня 2019 року, в обідню пору доби, ОСОБА_4 , перебуваючи в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , побачив цифровий ефірний приймач ROMSAT TR9020HD, серійний номер НОМЕР_1 , належний останньому, який знаходився на телевізорі в кімнаті спальні вказаного житлового будинку, та в нього виник умисел на його викрадення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , користуючись тим, що ОСОБА_8 , внаслідок вжиття спиртних напоїв, заснув, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав цифровий ефірний приймач ROMSAT TR9020HD, серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 238,32 гривень, залишив житловий будинок та, в подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_8 на суму 238,32 гривень.
Також, на початку липня 2019 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 перебували в центрі с.Плужне Ізяславського району, де спільно відпочивали.
В цей час, в ході розмови, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 вчинити крадіжку металевої шафи з подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на що останній погодився.
Надалі, ОСОБА_4 , діючи повторно, за попередньою домовленістю разом ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшли до домоволодіння АДРЕСА_1 , та перелізши через паркан, проникли на подвір`я вказаного домоволодіння. В подальшому, за допомогою власної фізичної сили таємно викрали металеву шафу прямокутної форми, темно-жовтого кольору, з візерунком обробленого дерева, розмірами: висотою 1,18 м., шириною 0,5 м., глибиною 0,4 м., товщиною металу 4 мм, вартістю 1066 гривень 33 копійки.
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися викраденою металевою шафою на власний розсуд, а саме продали ОСОБА_9 за 110 гривень.
Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1066 гривень 33 копійки.
Потерпілий ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_10 , повідомлені належним чином про дату, час, місце судового розгляду, в судове засідання не прибули.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі. Зазначені вище обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорював, щиро розкаявся. На підставі ст.63 Конституції України від дачі показів відмовився.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою визнав, щиро розкаявся. На підставі ст.63 Конституції України від дачі показань в кримінальному провадженні відмовився, зазначивши, що обставини вчинення ним злочину визнає в повному обсязі, їх не оспорює.
Суд, враховуючи визнання вини обвинуваченими, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч.3 ст.349 КК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених, а також доказів, що підтверджують вартість викраденого майна. При цьому суд виходить з того, що обвинувачені не мають будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміють суть пред`явленого обвинувачення та зміст фактичних обставин справи, які не оспорюють, усвідомлюють неможливість у подальшому оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили в судовому засіданні, відтак відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинувачених з цього питання.
Так, відповідно до висновку експерта №12.1-0639:19 від 27.09.2019 року вартість викраденої металевої шафи станом на 10.07.2019 року могла становити 1066, 33 грн.
Висновком експерта №12.1-0671:19 від 25.10.2019 року встановлено вартість станом на 31.05.2020 року цифрового ефірного приймача ROMSAT TR9020HD, серійний номер НОМЕР_1 , яка дорівнює 238,32 грн.
Зазначені предмети злочину визнані речовими доказами в кримінальному провадженні.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Також суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, особу винного, який в силу ст.89 КК України раніше несудимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, що підтверджується довідками з Ізяславської ЦРЛ. Судом також враховано особу ОСОБА_5 , який виконкомом Теліжинецької сільської ради за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, ніде не працює, не одружений, являється учасником бойових дій.

Також судом береться до уваги досудова доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складена 12.11.2019 року, відповідно до якої він характеризується посередньо. Крім того, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства, але за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду за його поведінкою, із застосуванням соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого до вчиненого, як такого, що розкаявся, бажає стати на шлях виправлення, зважаючи на думку органу пробації, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку відповідно до ст.75 КК України та покладання на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише покарання ОСОБА_5 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином, особу винного, який в силу ст.89 КК України раніше несудимий, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря нарколога не перебуває, що підтверджується довідками з Ізяславської ЦРЛ, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Відповідно до досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складена 25.05.2020 року характеризується посередньо. Крім того, орган з питань пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття останнього та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст. 67 КК України, судом визнається вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (по епізоду викрадення тюнера).

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого до вчиненого, як такого, що розкаявся, бажає стати на шлях виправлення, беручі до уваги його молодий вік, перебування на його утриманні малолітньої дитини, що потребує його піклування, наявність пом`якшуючих вину обставин, суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі , визначене на підставі ч.1 ст.70 КК України, із звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст.75 КК України та покладання на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише покарання ОСОБА_4 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, враховуючи думку органу з питань пробації, суд вважає, що іспитовий строк обвинуваченому слід встановити на два роки з метою забезпечення контроля за його поведінкою органом з питань пробації, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Що стосується поданого в інтересах потерпілого цивільного позивача ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_10 цивільного позову, то суд зазначає наступне.
В судове засідання цивільний позивач та його представник не прибули, однак в матеріалах справи наявна заява останньої про підтримання поданого позову в повному обсязі.
Цивільні відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та їх представники проти задоволення позовних вимог заперечили в повному обсязі, вказавши на їх повну необґрунтованість. Крім того, зазначили, що мати цивільного позивача вже протягом тривалого терміну не проживає з ним, в тому числі і під час вчинення кримінальних правопорушень.
Вислухавши пояснення цивільних відповідачів та їх представників, дослідивши позов, суд приходить до наступних висновків.
Адвокат ОСОБА_10 звернулась до суду із цивільним позовом в інтересах ОСОБА_8 , яким просить стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з кожного окремо по 500 грн. матеріальної шкоди та по 5000 грн. моральної шкоди, що завдана вчиненими кримінальними правопорушеннями.
Зазначений позов обґрунтований тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно проникли в житло потерпілого, розбивши вікно в будинку, та викрали металевий сейф та цифровий тюнер, які повернуті ОСОБА_8 . Однак, разом із цифровим тюнером обвинуваченим викрадено також антену та кабель, що унеможливлює подальше повноцінне використання телевізору. А тому є необхідність придбавати новий тюнер, вартість якого становить 800, 00 грн. Крім того, вартість ремонту розбитого вікна становить 200, 00 грн.
Крім того, у позові вказано, що внаслідок вчинення кримінальних правопорушень позивач зазнав моральних страждань, які він оцінює в загальній сумі 10000 грн., через позбавлення можливості користування викраденим майном, а також в зв`язку із незаконним проникнення в його житло. Крім того, розмір та наявність моральної шкоди обґрунтована в позові тим, що вчинення кримінального правопорушення призвело до моральних страждань і матері цивільного позивача.
Суд вважає, що вказаний цивільний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.
Згідно приписів ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно встановлених судом обставин в даній справі, ОСОБА_4 вчинив крадіжку у ОСОБА_8 цифрового телевізійного тюнера. Обставина викрадення вказаного майна разом з телевізійною антеною та кабелем представником потерпілого ніяким чином не доведена. Водночас, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спільно, за попередньою змовою вчинили крадіжку металевої шафи шляхом проникнення на огороджене подвір`я домогосподарства потерпілого. Доказів того, що вказана крадіжка була вчинена з проникненням до будинку ОСОБА_8 шляхом пошкодження вікна, судом не встановлено, а представником потерпілого не надано, як і не надано доказів, якими б підтверджувався розмір спричиненої шкоди в загальній сумі 1000, 00 грн.
Під час досудового розслідування викрадене майно було повернуто потерпілому, що підтверджується поданим позовом та матеріалами справи, а відтак підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди немає.
При вирішенні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд приймає до уваги, що її не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз та не може бути джерелом збагачення.
Разом з тим, суд вважає, що внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, потерпілому були нанесені страждання через неправомірні дії обвинувачених, які полягали, крім позбавлення ОСОБА_8 можливості вільно користуватися своїм майном, ще і у проникненні на його подвір`я.
Водночас, судом береться до уваги той факт, що матір ОСОБА_8 не зверталася із позовом про відшкодування їй моральної шкоди, доказів її проживання разом з ним представником позивача не надано. Крім того, при визначені розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з кожного з цивільних відповідачів, суд враховує кількість вчинених ними щодо майна потерпілого злочинних діянь, ступінь їх вини та відповідні наслідки, що настали для потерпілого цивільного позивача.
Таким чином, цивільним позивачем отримано моральну шкоду внаслідок вчинених кримінальних правопорушень, яку слід стягнути, зважаючи на викладені обставини, виходячи з вимог розумності і справедливості, з врахуванням роз`яснення, викладеного у п.п.3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з ОСОБА_5 в розмірі 750, 00 грн., а з ОСОБА_4 1000,00 грн.
Долю речових доказів по справі слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати по справі, понесені в зв`язку із виконанням експертиз, на підставі ст.124 КПК України слід покласти на обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 349 ч.3, 368, 373-376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_5 звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 314,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в загальній сумі 942,06 грн.

Цивільний позов представника потерпілого, поданого в інтересах потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_8 , прживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_2 , моральну шкоду в сумі 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_8 , прживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_2 , моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
В іншій частини цивільного позову відмовити.
Речові докази:
-металеву шафу прямокутної форми, темно-жовтого кольору, з візерунком обробленого дерева, цифровий ефірний приймач ROMSAT TR9020HD, серійний номер НОМЕР_1 , та картонний короб від нього, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у його власності.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим, їх захисникам, прокурору та надіслати потерпілому та його представнику.

Суддя ОСОБА_1