Провадження № 11-кп/4820/490/20
Справа № 688/317/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розглядукримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з Шепетівським міськрайонним судом кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000984 від 23.10.2019 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Шепетівського міськрайонного суду від 07 травня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 07 травня 2020 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малі Пузирки Красилівського району Хмельницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, не судимого,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1рік.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ПАТ НАСК "Оранта" про відшкодування майнової шкоди, завданої здоров`ю та до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» () на користь ОСОБА_10 13 479 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн 39 коп майнової шкоди, завданої здоров`ю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 70 000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди.

У решті позову відмовлено.

Речові докази: карту пам`яті "MicroSD" об`ємом пам`яті 8 Гб залишено у матеріалах кримінального провадження; автомобіль марки "DAEWOO Lanos" р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та зберігається на території Шепетівського ВП - залишено під арештом для забезпечення позову; мотоцикл "LONCINLX250GY-3", д.р.н. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 повернуто останньому.

Стягнуто з ОСОБА_8 витрати за проведення судових експертиз у сумі 6123 грн 39 коп в дохід держави.

Арешт, накладений на мотоцикл "LONCIN LX250GY-3", д.р.н. НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_10 скасовано.

За вироком суду, 23 жовтня 2019 року близько 13 год. 55 хв., ОСОБА_8 , керуючи власним автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO Lanos», сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , заднім ходом заїхав у вулицю, яка веде до будинку №2 по вул. М. Пяскорського в м. Шепетівка, після чого виконуючи маневр повороту ліворуч з виїздом на дорогу, діючи недбало, не переконавшись, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу у русі водієві мотоцикла марки «LONCIN LX250GY-3», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався у напрямку с. Городище Шепетівського району зі сторони м. Шепетівка по вул. М. Пяскорського, внаслідок чого ОСОБА_8 допустив зіткнення, передньою лівою частиною автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Lanos» д.р.н. НОМЕР_1 у праву частину мотоцикла марки «LONCIN LX250GY-3», д.р.н. НОМЕР_2 . Після зіткнення ОСОБА_8 покинув місце ДТП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини водія автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO Lanos» ОСОБА_8 , водій мотоцикла марки «LONCIN LX250GY-3» ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої закритої травми правої гомілки із закритими переломами діафізів обох кісток правої гомілки в нижніх третинах, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я.

Невиконання ОСОБА_8 вимог п.п. 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.10.2 «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає»; - перебуває в прямому причинному зв`язку з вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали спричиненням ОСОБА_10 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють тривалий розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеності його вини та правильності кваліфікації його дій, просить вирок Шепетівського міськрайонного суду від 07 травня 2020 року в частині вирішення цивільного позову змінити стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_10 30000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на користь потерпілого ОСОБА_10 673 грн 95 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди, що становить 5 відсотків страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.
Вказує, що при визначенні розміру стягнутої з обвинуваченого розміру моральної шкоди суд першої інстанції не врахував усі обставини скоєння ДТП, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та інші обставини, що мають суттєве значення для визначення розміру моральної шкоди.
Обвинувачений раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання характеризується виключно позитивно, є пенсіонером, на утриманні має стару хвору матір, хворіє на цукровий діабет, вчинив злочин вперше, злочин є необережним та не великої тяжкості,
Суд першої інстанції не дав належної оцінки відео з відеореєстратора автомобіля обвинуваченого, протоколу огляду місця пригоди, схемі ДПТ та фото-таблицям до неї, з яких видно що у дорожньо-транспортній пригоді винен не лише обвинувачений ОСОБА_8 а й потерпілий ОСОБА_10 , який повинен був уважніше дивитися на проїзну частину дороги, відповідно реагувати на зміну дорожньої обстановки, мав враховувати швидкість керованого ним мотоцикла та безпечно маневрувати між транспортними засобами. Потерпілий ОСОБА_10 в момент виникнення небезпеки для його руху не намагався застосувати гальмування чи об`їзд перешкоди, як це передбачено п.12.3. ПДР. Вказані обставини вплинули на тяжкість отриманих потерпілим тілесних ушкоджень та на розмір стягнення з обвинуваченого моральної шкоди.
Суд не взяв до уваги, що потерпілий ОСОБА_10 не звертався до ПАТ НАС «Оранта» про стягнення моральної шкоди відповідно до вимог ст.26-1 Закону України «Про обов`язкову страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Внаслідок ДТП потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, загрози життю та здоров`ю потерпілого не було, а тому сума стягнутої суддом на користь потерпілого моральної шкоди є завищеною.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, потерпілого, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується будь-ким із учасників судового процесу, в тому числі і самим обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого судом першої інстанції не встановлено.
При призначенні покарання суд врахував, що обвинувачений ОСОБА_8 є пенсіонером, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив злочин з необережності, у вчиненому не розкаявся, шкоду не відшкодував. Згідно з досудовою доповіддю про обвинуваченого від 17.02.2020 ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як низькі, виправлення обвинуваченого можливе без обмеження волі.
Тому, враховуючи вік обвинуваченого, стан його здоров`я, майновий стан, наслідки, що настали, характер допущених обвинуваченим порушень правил безпеки дорожнього руху, його ставлення до цих порушень, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, яка виразилася у залишенні місця події, відсутність щирого каяття, невжиття заходів з відшкодування шкоди протягом тривалого часу, думку потерпілого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами, і таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Задовольняючи частково позовні вимоги потерпілого ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди, яку потерпілий оцінив у 200000 грн, суд першої інстанції правильно виходив з того, що протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_8 потерпілому заподіяно моральну шкоду.

Так відповідно до висновку судово-медичного експерта №511 від 17.12.2019 у потерпілого ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження: тупа закрита травма правої гомілки із закритими переломами діафізів обох кісток правої гомілки в нижніх третинах. Це тілесне ушкодження утворилося від ударної дії тупого твердого предмета, яким могла бути виступаюча частина кузова автомобіля, що рухався, могло виникнути в строк та при обставинах вказаних в постанові, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 зазнав фізичного болю та душевних страждань, переніс стрес, емоційний дискомфорт, пов`язаний з проблемами, які заважають активно рухатись, змушений був проходити курс лікування, терпів неприємні та болісні лікувальні процедури, тривалий час лікувався, не працює, вимушено втратив соціальні зв`язки з оточуючими, що безумовно призвело до зміни його звичного способу життя та викликало додаткові витрати матеріального характеру.

Тому виходячи зі ступеня тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_10 , їх наслідків, тривалості його лікування, глибини і тривалості його фізичних та душевних страждань, які він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, ступінь впливу наслідків отриманих травм на працездатність потерпілого, принципів розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції правильно оцінив розмір заподіяної обвинуваченим моральної шкоди потерпілому у сумі 70000 грн.

Разом з тим стягуючи з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_10 усю визначену судом першої інстанції суму моральної шкоди, суд не врахував положень ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-ІV, за якими страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Отже вирок суду першої інстанції в частині цивільного позову ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди слід змінити та стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на користь потерпілого ОСОБА_10 673 грн 95 коп. моральної шкоди (5% від 13 479 грн 39 коп. майнової шкоди, завданої здоров`ю)., а з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 69326 грн 05 коп. (70000 грн - 673 грн 95 коп) моральної шкоди.

З урахуванням заподіяних потерпілому моральних страждань, поведінки обвинуваченого під час та після вчинення злочину, яка виразилася у залишенні місця події, відсутність щирого каяття, невжиття заходів з відшкодування шкоди протягом тривалого часу, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення вимоги апеляційної скарги про зменшення стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_10 моральної шкоди до 30000 грн.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вироку разі зменшення сум, які підлягають стягненню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 адовольнити частково.

Вирок Шепетівського міськрайонного суду від 07 травня 2020 року відносно ОСОБА_8 в частині цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_8 , ПАТ НАСК "Оранта" про відшкодування моральної шкоди, змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 69326 (шістдесят дев`ять тисяч триста двадцять шість) грн 05 коп. моральної шкоди.

Стягнути з ПАТ «Національна акціонерна компанія «Оранта» на користь потерпілого ОСОБА_10 673 (шістсот сімдесят три) грн 95 коп. моральної шкоди.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: