ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.11.2020 Справа №607/4457/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000313 в частині обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Гусятин Тернопільської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, працюючого начальником служби безпеки гіпермаркету «Епіцентр К» м.Тернопіль, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілих ОСОБА_5 , законного представника особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , особи, відносно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 27 вересня 2019 року близько 14 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, керуючи технічно справним автомобілем марки «VOLKSWAGEN Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною дороги дамби Тернопільського ставу м.Тернополя лівою смугою транспортного потоку свого напрямку зі сторони вул.Руської у напрямку вул.Мазепи, де, в цей же час позаду нього у попутному напрямку, правою смугою, рухався технічно справний мотоцикл марки «HONDA CBR 600F», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 із пасажиром ОСОБА_10 в порушення вимог п.12.4 ПДР України із швидкістю 96…113 км/год, де, під час руху обоє водіїв обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , не були уважними та належно не стежили за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушили вимоги п.2.3 (б, д) ПДР.

Зокрема, надалі, в порушення вимог п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України обвинувачений ОСОБА_3 , як водій, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу вправо та почав перестроюватись у праву смугу попутного напрямку, тим самим не дав дорогу та створив небезпеку для руху водію мотоцикла «HONDA CBR 600F» ОСОБА_7 .

В свою чергу, ОСОБА_7 , який рухаючись з порушенням вимог п.12.4 ПДР із перевищенням дозволеної швидкості у населеному пункті не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що з моменту виникнення небезпеки для руху при швидкості 96…113 км/год, був позбавлений технічної можливості шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування зменшити швидкість транспортного засобу до швидкості руху автомобіля марки «VOLKSWAGEN Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , і таким чином уникнути зіткнення із ним, хоча мав таку можливість при умові його руху з дозволеною швидкістю 50 км/год.

Унаслідок порушення ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , як водіями, вказаних пунктів ПДР, на правій смузі руху транспортного потоку до вул.Мазепи м.Тернополя, відбулося зіткнення лівої бокової частини мотоцикла «HONDA CBR 600F» із правою боковою частиною автомобіля марки «VOLKSWAGEN Tiguan».

Внаслідок даної ДТП ОСОБА_10 було спричинено закриту травму грудей з розривом зчленування між тілами 7-го та 8-го грудних хребців та порушення цілісності аорти на цьому рівні, що призвело до внутрішньо-грудної кровотечі та масивної крововтрати (різкого обезкровлювання організму), від чого настала його смерть на місці пригоди.

Порушення водієм мотоцикла марки «HONDA CBR 600F» ОСОБА_7 вимог п.12.4 ПДР України та водієм автомобіля марки «VOLKSWAGEN Tiguan» обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1 та 10.3 ПДР України перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням даної ДТП та спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю за обставин, які наведені в обвинувальному акті щодо нього та в судовому засіданні їх підтвердив, щиро розкаявся та пояснив, що 27 вересня 2019 року близько 14 год. 30 хв. він, як водій, керував автомобілем марки «VOLKSWAGEN Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною дороги дамби Тернопільського ставу м.Тернополя лівою смугою транспортного потоку свого напрямку зі сторони вул.Руської у напрямку вул.Мазепи, де, в один момент, не будучи достатньо уважним, змінив напрямок руху керованого ним транспортного засобу вправо та почав перестроюватись у праву смугу попутного напрямку, після чого відчув удар у праву бокову частину свого автомобіля, після чого, зупинившись, побачив, що зіткнувся із мотоциклом. Внаслідок даної ДТП пасажир мотоцикла помер. Про вчинене шкодує.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, вчинених з необережності, об`єктивні обставини кримінального провадження, особу винуватого, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, який по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, виховує малолітню дитину, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, повне добровільне відшкодування шкоди, за виключенням вимог до страховика.
Водночас, суд враховує і думку представника потерпілих, який в судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, без позбавлення прав керування транспортними засобами, оскільки вказав, що ОСОБА_3 сприяв у всіх питаннях, що стосувались негативних наслідків ДТП, у момент якого у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, а тому вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити основне покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі на певний строк, і не вбачає підстав для необхідності призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, суд, враховуючи об`єктивні обставини кримінального провадження та сукупність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих його, позитивні дані про особу обвинуваченого, думку представника потерпілих, самих потерпілих у письмових заявах на адресу суду, приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з покладенням у період його дії передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У кримінальному провадженні було заявлено цивільні позови:

- ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення, провадження з розгляду якого слід закрити унаслідок письмового клопотання потерпілого про це;

- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ПАТ СК «АРКС», третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - про стягнення моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення, а також ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення, а також витрат на правову допомогу, які слід залишити без розгляду згідно заяв їх ініціаторів.

При цьому, накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року арешт на т/з «VOLKSWAGEN Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 в частині заборони на його відчуження, який передано на зберігання ОСОБА_3 , необхідно скасувати повністю.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз на загальну суму 8 792, 56 грн., вартості яких слід стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу.

Раніше застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням до 22 січня 2021 року обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України: з`являтися за першою вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати права керувати транспортними засобами.

Зарахувати у термін відбування призначеного судом покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою, а саме з 27 вересня по 15 жовтня 2019 року включно.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1). періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2). повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Провадження з розгляду цивільного позову ОСОБА_11 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення - закрити.

Цивільні позови ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ПАТ СК «АРКС», третіх осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_7 - про стягнення моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення, а також ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення, а також витрат на правову допомогу залишити без розгляду.

Накладений згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року арешт на т/з «VOLKSWAGEN Tiguan», д.н.з. НОМЕР_1 в частині заборони на його відчуження, який передано на зберігання ОСОБА_3 , необхідно скасувати повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави з відповідним призначенням платежу 4 396, 28 грн. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз.

Раніше застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням до 22 січня 2021 року обов`язків згідно ч.5 ст.194 КПК України: з`являтися за першою вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи залишити без змін.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1