Справа № 446/1477/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000277 від 14.07.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтанці, Кам`янка-Бузького району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з сереньою-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та в період часу з 26 січня 2020 року по 13 липня 2020 року, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів») Львівської області, маючи прямий умисел на заподіяння фізичного та психологічного страждання, на ґрунті неприязних відносин, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 та бабці ОСОБА_5 , що призвело до їх фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршило якість життя.
26 січня 2020 року о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 (до набрання чинності постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів») Львівської області вчинив відносно своєї бабці ОСОБА_5 дії психологічного насильства, тобто виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та чинив на неї психологічний тиск.
09 квітня 2020 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_6 , тобто виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав за верхній одяг та чинив на неї психологічний тиск, що викликало в останньої психологічне страждання та погіршення самопочуття.
09 квітня 2020 року о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання, вчинив домашнє насильство відносно своєї бабці ОСОБА_5 , тобто виражався в її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та чинив на неї психологічний тиск, що викликало в останньої психологічне страждання та погіршення самопочуття.
13 липня 2020 року о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись по вищевказаному місцю проживання, вчинив домашнє насильство, що виразилось у словесному приниженні своєї бабці ОСОБА_5 грубими висловами в її сторону нецензурними словами, внаслідок чого завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері та баби, що призвело до їх психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та пояснив, що дійсно 26.01.2020, 09.04.2020 та 13.07.2020 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання поводив себе агресивно відносно своєї мами та баби, скандалив, виражався нецензурною лайкою та шарпав їх за одяг.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просила його суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась у зв`язку з проблемою зі здоров`ям, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.
Суд заслухавши думку учасників судового провадження дійшов до висновку про можливість розгляду справи за умов відсутності потерпілої ОСОБА_6 .
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорювала встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо своєї матері та баби, що призвело до їх психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також враховує, що кримінальне правопорушення передбачене ст. 126-1КК України відповідно до вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Досліджуючи дані які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, тимчасово не працюючий, неодружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд не встановив.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначене в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень і суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя ОСОБА_1