г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2597/20
Номер провадження 1-кс/213/706/20
У Х В А Л А
14 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув матеріали клопотання слідчої СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000011 від 03 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідча СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до Інгулецького районного суду місті Кривого Рогу Дніпропетровської області з клопотанням, погодженим із прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000011 від 03 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України про арешт майна.
Згідно клопотання, 03 липня 2020 року о 13.00 годині біля магазину "Ідеал", який розташований за адресою: пр. Седнєва,25, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область невідомий чоловік шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном Nokia X2-02, що належить ОСОБА_5 .

03 липня 2020 року відомості за вказаною подією внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

13 серпня 2020 року на підставі ухвали слідчого судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було проведено тимчасовий доступ до мобільного телефону Nokia X2-02 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який знаходився у володінні ОСОБА_6 та вказаний телефон було вилучено та приєднання до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Слідчий вказує, що вилучене майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є предметом вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, просить накласти арешт на телефон Nokia X2-02 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідив матеріали клопотання, суд приходить до такого.

Так, в провадженні Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 03 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Як видно із протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 13 серпня 2020 року виявлено та вилучено телефон Nokia X2-02 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який постановою про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 13 серпня 2020 року визнано по даному кримінальому провадженню речовим доказом.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Водночас, ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Поряд з цим, статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вважаю, що слідчою доведено, що телефон Nokia X2-02 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , на який слідчий просить накласти арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, має доказове значення у справі.

За таких обставин, приходжу висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

В той же час, роз`яснюю, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст. 170 - 175, 309, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000011 від 03 липня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України про арешт майна -задовольнити.

Накласти арешт на телефон Nokia X2-02 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_5 , який було вилучено 13 серпня 2020 року під час проведення тимчасового доступу до речей та документів з можливістю користуватись ним потерпілою.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1