Справа №931/802/19
Провадження №1-кп/155/69/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, працюючого водієм в ФОП « ОСОБА_8 », несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 10 жовтня 2019 року близько 17 години 30 хвилин, перебуваючи поруч із магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що в селі Старий Загорів Локачинського району Волинської області, вчинив словесний конфлікт із ОСОБА_5 , під час якого у нього виник прямий умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень. Реалізовуючи свій прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_5 не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку обличчя, після чого останній впав на землю, а ОСОБА_7 , у свою чергу, наніс ще один удар правою ногою в ділянку обличчя ОСОБА_5 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, а саме з яких, перелом нижньої стінки лівої очниці зі зміщенням відломків в порожнину Гайморової пазухи, ускладнену діплопією лівого ока, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що потягнули тривалий розлад здоров`я, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта №70 від 24 жовтня 2019 року.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненому визнав повністю та показав, що за вказаних обставин місця і часу, під час суперечки спричинив потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, зменшений цивільний позов потерпілого на загальну суму 8409,44 гривень визнав повністю.
Потерпілий, ОСОБА_5 , в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням обвинуваченого. Разом з тим, подав заяву про зменшення позовних вимог та просив стягнути з обвинуваченого в його користь 8409,44 гривень завданої матеріальної та моральної шкоди. Щодо покарання покладається на думку суду.
Крім показань обвинуваченого ОСОБА_7 , його винуватість у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в суді доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме:
протоколом проведення слідчого експерименту від 25 жовтня 2019 року з обвинуваченим ОСОБА_7 , в ході якого останній розповів про обставини вчинення ним відносно потерпілого кримінального правопорушення (вказав на місце), детально описав механізм нанесення тілесних ушкоджень;
висновком судово-медичної експертизи №70 від 24 жовтня 2019 року, згідно з яким встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_5 , а саме, перелом нижньої стінки лівої очниці зі зміщенням відломків в порожнину Гайморової пазухи, ускладнену діплопією лівого ока, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що потягнули тривалий розлад здоров`я, та закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як таких, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності.
Таким чином, ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України.

Призначаючи покарання відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд виходив з положень ч.2 ст.50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд не вбачає.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на його утриманні перебуває одна малолітня дитина, офіційно працевлаштований, а також, враховуючи інформацію про стан його здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра та за допомогою до них не звертався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував завдані збитки, інші конкретні обставини справи, зокрема його поведінку в суді.
З урахуванням наведеного вище, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в межах санкції статті, за якою він засуджується у виді обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків згідно з ст.76 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.ст.1166, 1167 ЦК України цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 слід задовольнити повністю, так як він визнаний обвинуваченим.
Речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_5 3409 (три тисячі чотириста дев`ять) гривень 44 (сорок чотири) копійки завданої матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) гривень завданої моральної шкоди, а всього 8409 (вісім тисяч чотириста дев`ять) гривень 44 (сорок чотири) копійки.
На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду шляхом її подачі через Горохівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий