Справа № 369/1136/21
Провадження №1-кс/369/315/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2021 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинської відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005193 від 03.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005193 від 03.09.2018, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 02 вересня 2018 року близько 15 години 55 хвилин (більш точного часу не установлено) водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «BMW 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Київ Одеса» в межах Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони селища Чабани у напрямку міста Київ.

Рухаючись у вказаному напрямку, на ділянці автодороги «Київ Одеса», що навпроти будинку №11 вулиці Інститутська села Гатне Києво-Святошинського району Київської області, водій ОСОБА_4 перед виконанням розвороту у місці технологічного розриву розділювальної смуги (бетонного відбійника) проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався у безпечності свого маневру для інших учасників дорожнього руху, в результаті чого перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, що виділяє розділювальну смугу, відмежовує суміжні проїзні частини протилежних напрямків та позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено, таким чином виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Ducati 1199 Panigale», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався зі сторони міста Київ у напрямку міста Одеса.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження отримав водій мотоцикла ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 10/Е від 21.01.2019 встановлено, що згідно наданої медичної документації та заключення консультанта-рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце ушкодження у вигляді: поєднаної травми: двобічного забою легень, розриву правого акроміально-ключичного сполучення, травматичного повного відриву лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини гомілки, відкритий уламковий перелом діафізу лівої стегнової кістки з розвитком синдрому жирової емболії (клінічно). Описані ушкодження утворилися від дії тупих (го) предметів (та), по давності можуть відповідати строку та обставинам, вказаним в ухвалі суду, і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги пунктів Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: 1.3 (Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими); 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 11.4. (На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги); а також розділу 34 горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей) та пункту 1.10 терміну «розділювальна смуга» (Розділювальна смуга - виділений конструктивно або за допомогою суцільних ліній дорожньої розмітки 1.1 або 1.2 елемент автомобільної дороги, який розділяє суміжні проїзні частини. Розділювальна смуга не призначена для руху або стоянки транспортних засобів. Лінію перетинати забороняється).

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 11.4, а також розділу 34 горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та пункту 1.10 терміну «розділювальна смуга» Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

26.01.2021 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Таким чином, у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Сквира Київської області, українець, громадянин України, освіта вища, приватний підприємець, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

протоколом огляду місця ДТП від 02.09.2018 та схемою до нього, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 12-1/2459 від 31.01.2019, висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 12-1/2463 від 08.02.2019, висновком судово-медичної експертизи № 10/Е від 21.01.2019, відеозаписами події ДТП «GP010641.MP.MP4», «ch18-5512-00000000.avi» та «ch21-5550-00000000.avi» та протоколом їх перегляду, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , висновком комісійної судово-медичної експертизи №47 від 17.09.2020, висновком судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/111-20/56511-ІТ, висновком комісійної судово-медичної експертизи №09-1805/2020 від 21.05.2020 іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного

ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування, та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Застосування іншого більш, більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст. 179, 180, 182 КПК України, вони не позбавляють у повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти дії, які можуть зашкодити кримінальному провадженню

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 в задоволенні клопотання просив відмовити.

Під час судового засідання прокурор вимоги клопотання підтримав з підстав викладених у ньому, просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, вивчивши клопотання, додані до нього документи, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні, зокрема, пояснення потерпілих та свідків, свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи у продовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтовано гарантіями явки до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
В даному випадку, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 8 років позбавлення волі, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , має постійне місце проживання та, підозра про вчинення ОСОБА_4 злочину є обґрунтованою, але при цьому слідчим та прокурором не наведено доказів, про безпосередній вплив на потерпілого чи свідків. Також прокурором не доведено ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду, оскільки посилання на те, що підозрюваний ОСОБА_4 буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування, суду та як наслідок затягування досудового розслідування та прийняття рішення у розумні строки, являється лише припущенням.
Також прокурором не наведено доказів, які б свідчили про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд, враховуючи положення ст. ст. 177, 178 КПК України, приходить до переконання щодо відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 193,194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Києво-Святошинської відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005193 від 03.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1