17.08.2020
Справа № 642/8050/19
Провадження № 1-кп/642/201/20
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
17 серпня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

судді- ОСОБА_2 ,

з участю секретаря - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_6 подав суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний й з позбавленням волі.

В обґрунтування клопотання послався на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор, що суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Також зазначає, що він є інвалідом , отримує пенсію, а у випадку його звільнення він зможе оформити державну допомогу у зв`язку з наявністю статусу тимчасово переміщеної особи з окупованій території. Після звільнення з місць позбавлення волі він 2 місяця перебував на обліку у Центрі зайнятості, обрав спосіб життя, який свідчить про його прагнення до позитивних змін. Крім того, раніше до нього чотири рази застосовувалась підписка про невиїзд. Він не має наміру переховуватись від суду, вчиняти злочини , впливати на потерпілого та свідків, від допиту яких прокурор відмовився.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтримав вказане клопотання, зазначив, що жодних доказів на обґрунтування ризиків прокурором не наведено.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання підзахисного.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти клопотання обвинуваченого, пославшись на те, що продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 3 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», який продовжувався ухвалами суду, та продовжено по 5 вересня 2020 року включно.

Закінчити судовий розгляд до спливу вказаного строку тримання під вартою обвинуваченого є неможливим у зв`язку з неповним складом суддівської колегії- суддя ОСОБА_7 хворіє.

Суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого не підлягає задоволенню з тих підстав.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 ухвалами суду вказана наявність ризиків, передбачених п.п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України м етою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з інформаційної довідки щодо наявності судимостей та довідки про звільнення з місць позбавлення волі, ОСОБА_6 раніше судимий, а саме:

-23.03. 2001 Жданівським міським судом Донецької області за ч.2 ст.206 КК України (в ред. 1960 р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.45 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; зі сплатою штрафу у розмірі 170 грн.,

- 02.10.2002 Кіровським міським судом Донецької області за ч.1 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в силу ч.1 ст.71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, постановою Никитівського районного суду м. Горловки Донецької області від 29.09.2006 невідбутий строк 2 роки 4 місяця 27 днів замінено на обмеження волі; звільнений 06.04.2007 умовно-достроково на невідбитий строк 1 рік 10 місяців 3 дні;

- 31.10.2007 Жданівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України в силу ч.1 ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 28.01.2010 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 23 дні;

27.08.2010 вироком Жданівським міським судом Донецької області за ч. 3 ст.185 КК України в силу ч.1 ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 31.05.2013 умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 17 днів.

-12.04.2017 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з відбуттям строку покарання 30.07.2019.

Таким чином, він судимий за вчинення ряду тяжких злочинів та особливо тяжкий злочин замах на умисне вбивство, неодноразово був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково, однак через нетривалий строк знову вчиняв злочини, та у даній справі обвинувачується у вчиненні 2 жовтня 2019 року через 2 місяці після звільнення з місць позбавленні волі - особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя людини.

Санкцією ч.2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі.

Міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 не має, постійного місця проживання немає, проживав в орендованому житлі.

Наведені обставини свідчать про наявність щодо ОСОБА_6 ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що він може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на потерпілого та свідків, то ризик незаконного впливу на потерпілого на даний час відсутній, оскільки потерпілий допитаний. Відсутній і ризик незаконного впливу на недопитаних свідків, враховуючи, що від допиту нез`явившихся свідків прокурор відмовився

Посилання обвинуваченого на наявність інвалідності, інші обставини не є достатніми підставами для обрання більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи наведені дані про його особу та тяжкість злочину, в якому він обвинувачується, оскільки наведені передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризики, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, є достатніми для висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Висновки щодо допустимості доказів, правової кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності (недоведеності) його вини суд надасть в нарадчій кімнаті при постановленні вироку.

Враховуючи наведене, підстави для пом`якшення запобіжного заходу відсутні, тому клопотання обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 201,183, 197, п.1 ч.2 ст. 322, ст.ст. 331, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя - ОСОБА_1

Суддя - ОСОБА_2