ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/6/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонено йому залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 19 год. 00 хв. по 09 год. 00 хв. наступної доби. Також покладено на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 23 год. 59 хв. 12 лютого 2021 року.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, в липні 2020 року ОСОБА_7 , перебуваючи в м. Тернопіль, у невстановленої особи придбав 10 підроблених банкнот номіналом по 100 доларів США, з метою їх подальшого збуту. Надалі, ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що придбані ним 10 банкнот номіналом по 100 доларів США, які він зберігав при собі є підроблені, вирішив збути вказані банкноти в м. Тернопіль Тернопільської області.

Надалі, 29 липня 2020 року, близько 17:20 години, ОСОБА_7 , з метою збуту підроблених банкнот прибув на територію АЗС «Автотехсервіс», що по вул. Підволочиське шоссе, 9 в с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області, де зустрівся із ОСОБА_11 та продовжуючи свої злочинні дії, збув останньому грошові кошти, а саме 10 банкнот номіналом по 100 доларів США кожна із серійними номерами КН 14693419 М, НВ 54243152 L, KB 24493311 M, KB 24493727 M, KB 02920179 A, KB 24493325 M, KC 12506384 A, HB 54243151 L, KB 02920398 A, KH 14693240 M, які виготовлені не на підприємстві, що здійснює випуск грошових знаків.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, а саме збут підробленої іноземної валюти.

16 грудня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, а саме збут підробленої іноземної валюти.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року та постановити нову ухвалу якою задовольнити клопотання старшого слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі з метою уникнення відповідальності може: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей насамперед не відшукані на даний час техніку, мобільні телефони, грошові кошти, одержані від злочинної діяльності, які маються істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, а також продовжувати вчиняти інші злочини, а тому існує необхідність у застосуванні до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відповідно не можливості обрання до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати оскаржену ухвалу і постановити нову, підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу прокурора безпідставною, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

16 грудня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, а саме збут підробленої іноземної валюти.

Згідно оскарженої ухвали, при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199 КК України, яке є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак, стороною обвинувачення не доведено, необґрунтовано недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, для запобігання ризикам.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не підлягають перевірці під час апеляційного розгляду.

Доводи прокурора в ході апеляційного розгляду та викладені в апеляційній скарзі містять лише твердження прокурора про недостатність застосування домашнього арешту для запобігання ризикам і не обґрунтовані конкретними обставинами провадження, а тому не спростовують висновків слідчого судді.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, відмовляючи в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно застосував вимоги ч.4 ст.194 КПК України, відповідно до якої якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків згідно ст.177 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, то слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор оскаржує вид застосованого слідчим суддею запобіжного заходу і просить його змінити на більш суворий у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що судом не було враховано обсяг наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та стверджує, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе їм запобігти, однак не наводить жодних конкретних обставин, на підставі яких він прийшов до такого переконання.

Натомість, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали суд першої інстанції врахував, наявні ризики і відомості про особу підозрюваного, який є особою молодого віку, одружений, має постійне місце проживання та реєстрації, раніше не притягувався до відповідальності, на утриманні має малолітню дитину, а тому слідчий суддя прийняв правильне рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене та враховуючи, що апеляційна скарга прокурора не містить вказівки на конкретні і підтверджені доказами обставини, які би обґрунтовували його твердження про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 194, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді