ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1136/20 Справа № 202/4701/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 25 серпня 2020 року з покладенням відповідних обов`язків.
Ухвала слідчого судді обгрунтована тим, що прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Слідчим суддею було встановлено, що станом на день розгляду клопотання досудове розслідування у вказаному кримінальному проваджені не закінчено, а вважається завершеним та виконуються вимоги ст. 290 КПК України, тому слідчий суддя вважає, що з огляду на дані про особу підозрюваного достатньою мірою для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, буде запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 терміном на 60 діб з визначенням розміру застави 1 242 928, 37 грн.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Прокурор зазначив, що слідчим суддею не враховано, що 29.05.2020 року підозрюваному було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з покладенням відповідних обов`язків, на розгляд клопотання про продовження вказаного запобіжного заходу підозрюваний не з`явився, його захисник повідомив, що підозрюваний знаходиться на стаціонарному лікуванні, однак відповідно до відповіді лікувального закладу, стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 є задовільним, тому прокурор вважає, що ОСОБА_7 мав можливість прибути до суду.
Також прокурор зазначив, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний перебуває на посаді директора ТОВ ПВІ Укрспецпроект, а тому може вчинити новий злочин або може продовжити вчиняти злочин, у якому звинувачується.
Крім того прокурор вважає, що існують ризики, передбачені п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки може незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, у зв`язку з чим йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашньго арешту.
З матеріалів справи не вбачається відомостей щодо порушення ОСОБА_7 умов запобіжного заходу у вигляді домашньго арешту, крім того з 27.07.2020 року по 05 серпня 2020 року включно підозрюваний знаходився на лікуванні у КНП Міська клінічна лікарня №6 ДМР.
Колегія суддів погоджується з доводами слідчого судді щодо того, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до 25 серпня 2020 року з покладенням відповідних обов`язків, та не приймає доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому у задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4