Справа № 1-46/12
Провадження № 1-в/592/175/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі- головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його з під варти та звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі за вироком Ковпаківського райсуду м. суми від 25.08.2015 року, -

ВСТАНОВИВ:

За вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.08.2015 року ОСОБА_5 засуджений за ст. 186 ч.2, 152 ч.1, 152 ч.3, 115 ч.2 п.10, 72 КК України до довічного позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 17.03.2020 у звернувся до суду з клопотанням про дострокове його звільнення від відбування призначеного покарання у виді довічного позбавлення волі та звільнення його з під варти. Підставою для звільнення вважав практику європейських судових органів та роз`яснення Міністерства юстиції України.

В зв`язку з епідемією коронавірусу, а також відповідно до вимог ст. 336 КПК України судом прийнято рішення про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

ОСОБА_5 двічі 06.08.2020 року та 20.08.2020 року відмовився приймати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції без пояснень причин.

14.08.2020 року судове засідання було відкладено через відсутність ОСОБА_5 в Сумському СІЗО в зв`язку з проведенням інших процесуальних дій за його участю.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає задоволенню. При цьому не вказав суду жодних підстав для звільнення ОСОБА_5 від покарання у виді довічного позбавлення волі.

Прокурор вважав, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Суд вважає, що заява засудженого про звільнення його з під варти фактично зводиться до вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення від покарання, оскільки ні ОСОБА_5 , ні його захисник, не вказали суду конкретних підставі для вирішення клопотання засудженого.

Законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ст.ст. 81, 82, 85, 87 КК України, визначені підстави для умовно-дострокового звільнення засудженої особи від відбування призначеного судом першої інстанції покарання або ж заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а кримінальним процесуальним законом, зокрема ст.ст. 537, 539 КПК України, визначено саму процедуру розгляду таких питань.

Питання про умовно-дострокове звільнення засудженої особи від відбування призначеного покарання або ж заміни не відбутої частини покарання більш м`яким вирішується судом у кримінальному провадженні, що розпочинається з часу заявлення відповідного клопотання про вирішення такого питання.

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК України, згідно якої, на території України порядок кримінального провадження визначається Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, кримінальним процесуальним законом та іншими законами України.

Завданнями кримінального провадження, згідно ст. 2 КПК України, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, таким загальним засадам кримінального провадження, як верховенство права (п. 1), законність (п. 2) та диспозитивність (п. 19), згідно яких, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 1 і ч. 2 ст. 8 КПК). Під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших законодавчих актів. Закони та інші нормативно правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати кримінальному процесуальному кодексу України. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить кримінальному процесуальному кодексу України. У разі, якщо норми кримінального процесуального кодексу України суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення кримінального процесуального кодексу України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 1 та ч. ч. 3, 6 ст. 9 КПК).

Конституційний Суд України в своєму рішенні, від 29 червня 2010 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями (абз. 3 п. п. 3.1 п. 3), а у рішенні, від 22 вересня 2005 року, № 5рп/2005, Конституційний Суд України вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування (абз. 2 п. п. 5.4 п .5).

Системний аналіз кримінального процесуального законодавства України, дає підстави для висновку, що до компетенції судді місцевого суду, на даний час, не розгляд клопотань про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або ж заміну не відбутої частини покарання більш м`яким покаранням, відносно осіб засуджених до покарання у виді довічного позбавлення волі, враховуючи принцип правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права, який знайшов своє закріплення у практиці Конституційного Суду України і рішеннях Європейського суду з прав людини, та прийняття рішення про заміну засудженій особі до покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки при вирішенні такого клопотання суддя суду першої інстанції повинен діяти відповідно до точного змісту норми права, яку він застосував, у межах своєї компетенції, суворо дотримуючись процедури розгляду клопотання, тобто виходити з принципу законності.

Суд вважає, що норми кримінального процесуального закону України зобов`язують суддю, суд діяти виключно в межах своїх повноважень, передбачених процесуальним законом, та приймати рішення керуючись загальними приписами ст. 370 КПК України.

Суд констатує, що умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 від покарання як особи засудженої до довічного позбавлення волів порядку про який клопоче засуджений та його захисник є використання процесуальної процедури, що не передбачена ні КК України, ні КПК України, ще із урахуванням того, що Європейський суд з прав людини у рішенні «Петухов проти України», від 12 березня 2019 року, поклав обов`язок на державу відповідача провести реформу системи перегляду вироків відносно осіб засуджених до довічного позбавлення волі, що само по собі лежить за межами повноважень судової гілки влади.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що механізм такого перегляду в кожному конкретному випадку має стосуватися перевірки обставин виправлення чи перевиховування засудженого, аби останній, за певних обставин, отримав право на звільнення (п. 194 рішенні «Петухов проти України», від 12 березня 2019 року).

Також суд звертає увагу на те, що у рішенні «Петухов проти України», від 12 березня 2019 року, Європейський суд з прав людини саму систему призначення покарань та види покарання, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, не вважав такими, що суперечать положенням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Натомість Європейський суд з прав людини акцентував увагу на необхідності розроблення процедури періодичного перегляду доцільності відбування засудженими особами призначених покарань у виді довічного позбавлення волі, на предмет, чи не відпали чинники суспільної небезпечності вказаних осіб і, за наявності певних умов та з`ясування можливості звільнення такої особи від подальшого відбування такого покарання.

Крім того суд відзначає, що відповідно до приписів ст.ст. 537, 539 КПК України питання про умовно- дострокове звільнення від покарання або заміна його більш м`яким віднесено до компетенції суд за місцем відбування покарання засудженого.

За довідкою Сумського СІЗО ОСОБА_5 місцем відбування покарання визначено Бахмутську установу відбування покарання №6

В Сумському СІЗО ОСОБА_5 знаходиться тимчасово, порушення правил підсудності є підставою, відповідно до приписів ст. 409 КПК України, для скасування судового рішення.

ОСОБА_5 не позбавлений можливості звернення до суду за місцем відбування покарання з відповідним клопотанням про застосування до нього вимог ст. 81, 82 КК України.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 81, 82 КК України, рішенням ЄСПЛ «Петухов проти України» від 12.03.2019 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого за вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 25 серпня 2015 року до довічного позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від відбування покарання за вказаним вироком - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення., а засудженим в той же строк з дня отримання копії повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 20.08.2020 р.

Суддя ОСОБА_1