УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 21.04.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 22.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла зазначена скарга, яка мотивована тим, що постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 21.04.2020 закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Потерпіла вважає вказану постанову незаконною та передчасною, оскільки на її думку, слідчий перед закриттям кримінального провадження не з`ясував усіх обставин, не надано належної оцінки зібраним матеріалам, позиція пішохода по відношенню до автомобіля слідчим не була встановлена, слідчий експеримент проводився без участі спеціаліста-автотехніка, та статист був без рюкзака, при цьому, пішохід був з рюкзаком, фотознімки під час слідчого експерименту зняті зі сторони дороги, а не з середини автомобіля з місця водія, слідчим експериментом не встановлювалась видимість дороги при ввімкнені дальнього світла фар, що дало б можливість провести оцінку обставинам даної ДТП. Заявник також вказує, що згідно постанови про призначення авто технічної експертизи експертизи слідчий вказував, що ДТП сталося за межами населеного пункту, що не підтверджується протоколом огляду місця ДТП та цією ж постановою, де зазначено, що пригода сталася в межах населеного пункту с. Вишеньки, що впливає на встановлення обставин події, зокрема на допустиму швидкість руху, яка різниться між населеним пунктом та поза його межами, у зв`язку з чим слідчим не встановлено, чи мав би водій можливість запобігти настання ДТП при допустимої швидкості руху в населеному пункті. Для проведення авто технічної експертизи були надані вихідні дані, які не відповідають дійсним обставинам виникнення даної ДТП. Потерпіла також піддає сумніву висновок експерта №12-1/881 від 06.04.2020, оскільки експертом не було перевірено достовірність вихідних даних, а експертизу проведено формально.

Враховуючи викладене, потерпіла просить слідчого суддю скасувати вказану постанову в даному кримінальному провадженні.

В судове засідання потерпіла не з`явилася та його представником адвокатом ОСОБА_6 подано заяву про розгляд скарги без участі скаржника.

Слідчий в судове засідання за викликом не з`явився, що, згідно частини третьої статті 306 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що СУ ГУ НП у Київській області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000109 від 22.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 21.04.2020 закрито кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим в даному кримінальному провадженні винесено постанову про закриття кримінального провадження, однак слідчим шляхом в достатній мірі не перевірені обставини події дорожньо-транспортної пригоди, зокрема місце наїзду на пішохода, оскільки наявним в матеріалах справи висновком експерта №12-1/675 від 16.03.2010 зазначено, що встановити експертним шляхом розташування місця наїзду автомобіля на пішохода не надається можливим, у зв`язку з відсутністю необхідного для цього комплексу слідової інформації.

Крім того, враховуючи не усунуті протиріччя щодо обставин зіткнення, слідчим для прийняття остаточного рішення про закриття кримінального провадження, необхідно провести слідчий експеримент за участю спеціаліста, чого здійснено не було, а також допитати слідчого, який здійснював огляд місця події та в обов`язковому порядку, за наявних обставин, призначити та провести повторні інженерно-транспортні експертизи для встановлення місця зіткнення та відповідності дій учасників пригоди вимогам правил безпеки дорожнього руху.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Othersv. Bulgaria), пп. 103 etseq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikuluv. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 etseq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gulv. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 21.04.2020 про закриття кримінального провадження є недостатньо вмотивованою та передчасною у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючисьст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_4 від 21.04.2020 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109 від 22.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1