Справа № 729/790/20
1-кс/729/153/20 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

В С Т А Н О В И Л А :
03.08.2020 прокурор Бобровицького відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на мопед марки HONDA моделі Dio, номер рами НОМЕР_1 .
31.07.2020 автомобіль марки Chevrolet моделі Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мопед марки HONDA моделі Dio, номер рами НОМЕР_1 , були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
На даний час, з метою встановлення істини у кримінальному провадженні, існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій з вищевказаними транспортними засобами та проведення експертиз, тому прокурор з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати та відчуження мопеда марки HONDA моделі Dio, номер рами НОМЕР_1 просить накласти на нього арешт.
Володілець мопеду у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.
Згідно з постановою слідчого від 31.07.2020, автомобіль марки Chevrolet моделі Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мопед марки HONDA моделі Dio, номер рами НОМЕР_1 , були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області.
Положеннями абзацу першого ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.98 КК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
З матеріалів клопотання вбачається, що розпочато кримінальне провадження, в ході досудового розслідування в якому під час огляду місця ДТП 31.07.2020 було вилучено та, відповідно до постанови слідчого від 31.07.2020, визнано речовими доказами автомобіль марки Chevrolet моделі Aveo, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого, відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_5 , який перебував в користуванні і під керуванням ОСОБА_6 та мопед марки HONDA моделі Dio, номер рами НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 тому з метою запобігання можливості приховування мопеда марки HONDA, його пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для накладення на нього арешту у виді заборони розпоряджатися та користуватися.
У даному випадку, на думку слідчого судді, права власників вказаного майна не будуть порушені, оскільки це не позбавляє їх права, у разі необґрунтованого накладення арешту на майно, звернутися із клопотанням про скасування арешту майна відповідно до положень статті 174 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И Л А :
Накласти арешт на транспортний засіб, який був вилучений під час огляду місця дорожньо- транспортної пригоди 31.07.2020, а саме мопеда марки HONDA моделі Dio, номер рами НОМЕР_1 , не зареєстрований у встановленому законом порядку, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який полягає у забороні розпоряджатися та користуватися вказаним транспортним засобом.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Бобровицького районного суду ОСОБА_1