КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого - ОСОБА_1.,

суддів - ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

секретаря - ОСОБА_4.,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5.,

підозрюваного - ОСОБА_6.,

захисника - ОСОБА_7.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000435 від 31.05.2020 року, за апеляційною скаргою прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8. на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання строком до 31.07.2020 року включно,-

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м. Києва, українцю, громадянину України, з вищою освітою, не працюючому, неодруженому, маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Слідчим відділом Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000435 від 31.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

02 червня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000435 ОСОБА_6. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

11 червня 2020 року слідчий слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_9. за погодженням з прокурором Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5. звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_6. обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, та наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6. може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання, з покладенням обов'язків, передбачених п.5 ст.194 КПК України.Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя послався на врахування вимог п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, а також на врахування доведеності існування обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недоведеності, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден з більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам можливої неправомірної поведінки підозрюваного.

На вказану ухвалу слідчого судді прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8. подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою, вважає, що під час розгляду клопотання допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому ухвала є незаконною. На думку прокурора, слідчий суддя не врахував, що серед доказів, якими обґрунтовується підозра, є показання свідків, що доводить наявність ризики у виді спроб підозрюваного незаконно впливати на свідків, а також тих обставин, що ОСОБА_6. не має міцних соціальних зв'язків, не працює та не має офіційного джерела доходу, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнути кримінальної відповідальності. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11 червня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На апеляційну скаргу прокурора захисник підозрюваного ОСОБА_6. - ОСОБА_7., подав заперечення, в яких вказується на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та міститься прохання залишити її без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши:

- доповідача - суддю апеляційного суду;

- прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;

- підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, ухвалу слідчого судді просили залишити без змін, як законну та обґрунтовану;

- ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов'язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров'я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий або прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м'який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов'язки, передбачені частиною п'ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримано.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею з'ясовано питання про те, чи підтверджується для застосування саме такого запобіжного заходу наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав, передбачених ст.177 КПК України.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

Отже, з огляду на наведене, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв'язки, з урахуванням його процесуальної поведінки, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6. більш м'якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання, який також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом з цим, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6. процесуальних обов'язків у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя обґрунтовано поклав на нього передбачені ч.5 ст.194 КПК України, обов'язки.

Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_6. на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_6. саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та ст.5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об'єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов'язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді особистого зобов'язання, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_6. запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження й під час апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_8., залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 червня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6. запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов'язання строком до 31.07.2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3