СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/8608/20
пр. № 1-кп/759/1085/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002006 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.04.2020 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 263КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 на початку квітня 2020 року перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Зодчих, 5 шляхом знахідки безоплатно придбав серед металевого брухту метальний ніж загальною довжиною 234 мм, який в подальшому залишив при собі для особистого використання в побутових умовах. Тоді ж, ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу, а саме: порушив Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, придбаний метальний ніж став незаконно носити та зберігати при собі, без передбаченого законом дозволу.

22.04.2020 року, приблизно о 13.16 годин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Леся Курбаса, 9 був викритий працівниками поліції, яким останій добровільно зі своїх рук надав ніж, який являється холодною зброєю загальною довжиною 234 мм, виготовлений по типу метальних ножів заводським способом і який останній незаконно без передбаченого законом дозволу носив при собі.

20 листопада 2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 459, 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановленні ст. 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо , зокрема: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

При цьому суд враховує і те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилює кримінальну відповідальність обвинуваченого.

З огляду на викладені обставини, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 5 КК України, вважаю, що в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Крім того відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, підлягає стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3 вартість проведення експертизи № 25-78 від 13.05.2020 року, що становить 3432 гривні 45 копійок.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 473-475, 468-469 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20 листопада 2020 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 вартість проведення експертизи, що становить 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 45 (сорок п`ять) копійок.

Речові докази після набрання вироком законної сили: ніж загальною довжиною 234 мм, та два ножі загальною довжиною 267 мм та 233 мм, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві (м. Київ, пр-т. Перемоги, 109) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1