У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5885/20
Провадження № 1-кс/210/2105/20

"22" жовтня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0001097 від 05.09.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не працюючий, не одружений, має професійно-технічну освіту, дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

22 жовтня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин: 05.09.2020 приблизно о 10:40 годині ОСОБА_6 перебуваючи біля будинку №28 по вул. Віталія Матусевича, в Металургійному районі м. Кривого Рогу помітив в руках у гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пакет торгової марки "ЄВА" з грошовими коштами, в цей час у ОСОБА_6 виник раптовий намір, направлений на відкрите викрадення майна належного ОСОБА_7 та АТ "УКРПОШТА" та звернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_6 шляхом ривку вирвав з рук ОСОБА_7 пакет торгівельної марки "Єва" в якому знаходилися грошові кошти в сумі 79866,34 гривень які знаходяться на балансі АТ "УКРПОШТА", а також грошові кошти в сумі 4885 гривень які особисто належать ОСОБА_7 , після чого, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину з викраденим зник.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, обернув викрадені грошові кошти на свою користь, розпорядившись в подальшому ними на власний розсуд, у зв`язку з чим своїми діями завдав АТ "УКРПОШТА" та ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 84751,34 гривень.

Слідчий зазначає, що в вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , якому 22.10.2020 року було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0001097.

Діяння ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, що відповідно до ст.12 КК України, що є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

В ході проведення досудового розслідування зібрано сукупність належних і достатніх доказів, які підтверджують вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для обґрунтованої підозри, а саме: оглядом місця події від 05.09.2020, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 05.09.2020, показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 07.09.2020, оглядом місця події від 05.09.2020, пред`явленням особи для впізнання від 20.10.2020, пред`явленням особи для впізнання від 22.10.2020, додатковими показаннями потерпілої ОСОБА_7 від 14.09.2020, речовими доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, слідчий наголошує, що враховуючи майновий стан ОСОБА_6 , а також беручі до уваги наявність ризиків п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити максимальний розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, враховуючи всі обставини справи слідчий просить застосувати до ОСОБА_6 саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити його.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленими та доведеними слідчим існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Відповідно до положень п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за ознаками «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно».

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_6 знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, ОСОБА_6 ні де не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків підозрюваного, та відсутність стримуючих факторів для вчинення іншого кримінального правопорушення.. Тому враховуючи його особистість, тяжкість вчиненого ним злочину, усвідомлюючи неминучість покарання у разі визнання його винним, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду так як він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та ряду інших злочинів, які ще не розглянуті судами. Також ОСОБА_6 перебуваючи на свободі дізнавшись анкетні дані потерпілого та свідків може незаконно на них впливати, що буде перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того ОСОБА_6 раніше судимий, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень і в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи можливість застосування щодо підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможуть запобігти вище переліченим ризикам у даному кримінальному провадженні.

Так, підозрюваним та захисником не представлено під час розгляду клопотання жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування доцільності обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, що свідчили б про належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що буде відповідати суспільному інтересу, котрий полягає саме у забезпеченні можливості належного розслідування та судового розгляду справи та запобіганню можливим спробам вплинути на хід такого розгляду чи ухилення підозрюваного від нього.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, вважає доцільним не визначити альтернативний захід у виді застави.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001097 від 05.09.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001097 від 05.09.2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 20 грудня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1