Справа № 569/960/20
УХВАЛА

25 листопада 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області, в складі суду: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0007216 від 26.11.2019 ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Рівненським міським судом Рівненської області розглядається кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопоршень передбачених ч.1 ст. 263, ст. 348 КК України.

Прокурор подав клопотання, у якому просить продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на два місяці, без визначення розміру застави, к альтернативного заходу. Зазначає, що зважаючи на обставини вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень у яких він обґрунтовано обвинувачується та їх тяжкість, наявність ризиків, які не перестали існувати, а саме передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. Враховуючи, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на момент вчинення якого перебував у розшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харків, обставини вчинення кримінальних правопорушень у яких обвинувачується останній, можна зробити висновок, що він є суспільно небезпечною особою, і може вчинити інші злочини, він може незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Обвинувачений та його захисник клопотання заперечили, просили застосоувати домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Прокурором не доведено про існування ризиків передбачених п.п. 3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає такі дії вірогідними, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає довічне позбавлення волі, та відсутність доказів про існування міцних соціальних зв`язків. Враховуючи зазначене, а також, що обвинувачений не одружений, не працює, осіб, які б перебували на його утриманні не має, слід продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п. 80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

З огляду на існування ризику передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень та їх суспільну небезпечність, тяжкість кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі довічно, відсутність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків та стримуючих факторів, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177,178, 183, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 22 січня 2021 року.

Обвинуваченого утримувати в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали до 22 січня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019, № 4-р/2019.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3