справа № 208/5691/20
провадження № 1-кс/208/1474/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України в рамках кримінального провадження №001249 від 25.08.2020 року;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, не працюючого, маючого середню технічну освіту, без реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів підозрюваного раніше судимий в 2015 році за ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у його мотивувальній частині. Зазначив, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, пояснив, що підозра є обґрунтованою, жорстокість до загиблого викликана підозрюванив у зв`язку з великою кількістю вжитого спиртного.
Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, щодо його підзахистного запобіжного заходу у вигляді тримання підвартою, вважає що підозра є обґрунтованою.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що 23.08.2020 приблизно о 15-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклої неприязні виникла сварка між ним та останнім. В ході сварки у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння

ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись 23.08.2020 приблизно о 15-00 год. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, цілеспрямовано наніс не менше 5 ударів почергово кулаками обох рук ділянку обличчя ОСОБА_7 в той час коли останній сидів в кріслі, яке розташоване в кімнаті квартири за вищевказаною адресою.

Після чого ОСОБА_5 ухопив ОСОБА_7 за одяг та штовхнув на диван, в результаті останній розмістився на спині, а ОСОБА_5 підійшовши знову умисно наніс кулаком правої руки удар в ділянку обличчя.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 знову ухопив потерпілого за одяг, та скинув із дивана на підлогу, в результаті ОСОБА_7 розмістився обличчям вниз, а ОСОБА_5 умисно підійшов до останнього, та застосовуючи силу наніс близько 5 ударів правою ногою в ділянку ребер з лівої сторони., та близько 5 ударів по спині. Коли ОСОБА_5 відволікся та ухопив віник в праву руку, ОСОБА_7 підвівся та сів на диван, а ОСОБА_5 утримуючи віник в тій же руці приблизився до останнього, та наніс ним близько 5 ударів в ділянку обличчя та голови, та близько 2-3 ударів по плечам.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 ухопив в руки табурет, яким умисно наніс ОСОБА_7 близько 4 ударів в ділянку спини, та коли табурет розломився, злочині дії ОСОБА_5 не припинив, та бажаючи продовжити їх, ухопив правою рукою ніжку від табурета, якою наніс близько 4 удари по ногам, по плечам близько 3 ударів, та по спині близько 3 ударів. Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_5 ухопив за одяг ОСОБА_7 , та штовхнув на диван, і приблизившись умисно наніс правою ногою близько 2 ударів в ділянку живота.Після спричинення вищевказаних тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 припинив свої дії.

24.08.2020 приблизноо 13-00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклої неприязні між ним та останнім, в ході сварки у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння

ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись 24.08.2020 приблизно о 13-00 год. в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно наніс кулаком лівої руки близько 4 ударів та кулаком правої руки близько 3 ударів в ділянку лівого боку ОСОБА_7 , який в той час лежав на спині на дивані.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , згідно лікарського свідоцтва про смерть № 993 від 26.08.2020, спричинено шок а також тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер, від яких 25.08.2020 настала смерть ОСОБА_7 .

За даним фактом 25.08.2020 р. були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001249 за ч.2 ст.121 КК України.
25.08.2019 ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення затримано та повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
27.08.2020 р. слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.
-Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:
-Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ,
-Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9
-Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10
-протоколом огляду місця події від 25.08.2020;
-протоколом огляду трупу від 25.08.2020;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.08.2020 за участю потерпілої ОСОБА_10 , за участю свідка ОСОБА_8 від 25.08.2020.
-речовими доказами, які вилучені під час складання протоколу у порядку ст. 208 КПК України, а саме одягом, який належить ОСОБА_5 , та на якому виявлено сліди буро-червоного кольору.
-лікарського свідоцтва про смерть № 993 від 26.08.2020, спричинено шок а також тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер, від яких 25.08.2020 настала смерть ОСОБА_7

-протоколом слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_9

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5

-протоколом слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_5 .

Європейський суд з прав людини врішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України"в пункті 175 зазначив,що термін"обґрунтована підозра"означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача втому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
З приводу тверджень підозрюваного щодо того, що підозра є обгрунтованою, суд звертає увагу на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюрей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Практика ЄСПЛ послідовна в підкреслюванні початку розслідування як етапу, коли цей ризик перешкоджання досудовому розслідування або впливу на свідків чи потерпілих може виправдовувати тримання під вартою. Цей підхід випливає з припущення, що розслідування власне і призначене для того, щоб зібрати та зберегти докази. В рішенні ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», § 35 сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка. Наразі стадія збору доказів, встановлення дійсних обставин кримінального правопорушення ще триває, що виправдовує використання найсуворішого запобіжного заходу з метою унеможливлення незаконного впливу підозрюваного на хід кримінального провадження у його "вразливій" стадії.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч.1ст.177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке згідно ч. 2 ст. 121 КК України передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, не працює, тобто постійного доходу не має,не має стійких соціальних зв`язків, знайомий із свідками, місця реєстрації не має, постійного місця мешкання не має, в зв`язку чим мається достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, та переховуватись від органів досудового слідства та суду,незаконно впливати на свідків, у зв`язку з чим, встановлено відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, перелічені в п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч.1 ст.121 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.
Згідно ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя дійшов висновку за можливе не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки кримінальне правопорушення у скоєні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинено злочин, який спричинив загибель людини.
Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Клопотання слідчого - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24 жовтня 2020 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1