Справа № 279/4635/19
Номер рядка звіту 94
номер провадження 1-кп/279/121/21 В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вигорів Воронежської області Росія, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не інваліда, одруженого, має утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимого, за останнім вироком від 25.03.2008 року Деснянським районним судом м.Києва за ст.191 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права на 3 роки займатися діяльністю, пов`язаною з торгово-матеріальними цінностями, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2, 357 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Повторно, 28.05.2019 року близько 17-00 год., ОСОБА_4 , знаходячись на території парку ім. Т.Г. Шевченка, який розташований по АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_6 . В подальшому, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 перебував у сидячому положенні на лавці, ОСОБА_4 , підійшов до потерпілого з передньої сторони та наніс два удари долонею правої руки в область обличчя, від чого ОСОБА_6 впав із лавки на поверхню землі. Коли потерпілий ОСОБА_6 перебував на поверхні землі, в горизонтальному положенні, ОСОБА_4 , відкрито викрав його майно, на загальну суму 2240,00 грн., а саме: мобільний телефон, марки "Xiomi Redmi 5", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 1800,00 грн., в якому знаходась сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Київстар", вартістю 50 грн. та флеш-накопичувач micro CD об`ємом пам`яті 64 gb, вартістю 240,00 грн., а також чоловічий гаманець із шкіряного замінника, вартістю 150,00 грн., які знаходились в кишенях штанів потерпілого, а також паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 виданий Коростенським МРВ УМВС України у Житомирській області, який знаходився в рюкзаку останнього, та ігноруючи пропозицію ОСОБА_6 повернути викрадене майно, місце вчинення злочину покинув.
Умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаними з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненими повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.
Діями, які виразилися у незаконному заволодінні паспортом, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.357 КК України.
Висновки щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненні злочинних дій судом зроблені на підставі аналізу отриманих та досліджених безпосередньо під час судового розгляду доказів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 по суті пред`явленого обвинувачення винним себе частково та пояснив, що 28.05.2019 біля 17 години він знаходився у парку ім. Т.Г. Шевченка, який розташований в м.Коростені, де разом із ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_7 запропонував йому наркотичний засіб, за що він двічі вдарив потерпілого долонею руки в обличчя, який впав, тоді він забрав у нього з кишені мобільний телефон і сумку, яка лежала на лавці. Гаманець і паспорт не брав. Телефон віддав знайомому, сумку повернув потерпілому, а сам пішов додому. Потерпілий бачив, як він брав у нього телефон та кричав йому «Віддай рюкзак».
В судових дебатах обвинувачений свою вину визнав повністю, просив вибачення у матері потерпілого, а також призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Потерпілий ОСОБА_6 судом не допитувався бо ІНФОРМАЦІЯ_3 помер.
Свідок ОСОБА_8 дала показання про те, що очевидцем подій вона не була. Чоловік їй розповідав, що він розпивав спиртні напої із якимось чоловіком, з яким потім побився.
Свідок ОСОБА_9 дав показання про те, що про обставини вчинення злочину йому нічого невідомо. В 2019 року він їхав електричкою до м.Києва та зустрів обвинуваченого, який повідомив, що має проблеми з поліцією та їде на роботу. При собі ніяких речей він не мав.
Свідок ОСОБА_10 дала показання про те, що влітку 2019 року вона разом із своїми знайомими знаходилась в центрі міста Коростеня де розпивали спиртні напої. З ними був також ОСОБА_11 , який не пояснюючи нічого віддав їй в користування мобільний телефон чорного кольору. Деякий час вона ним користувалась, а потім здала до ломбарду, звідки його забрав ОСОБА_12 .
На запитання прокурора обвинувачений підтвердив, що дійсно він віддав ОСОБА_13 мобільний телефон, який належав потерпілому.
На допиті свідка ОСОБА_14 сторони кримінального провадження не наполягали.
Письмовими доказами вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, які були безпосередньо судом досліджені в судовому засіданні є: витяг з ЄРДР зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено за правовою кваліфікацією дій за ч.2 ст.186 та ст.357 ч.3 КК України; протоколом прийняття заяви потерпілого від 28.05.2019 року; протоколами огляду місця події з схематичним планом та фото таблицями до нього, якими зафіксовано місце вчинення злочину (відкрите заволодіння мобільним телефоном та паспортом) та вилучення у обвинуваченого паспорта громадянина України виданого на ім`я потерпілого ОСОБА_6 ; вартість викраденого майна підтверджена довідками; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2019 року зі змісту якого слідує, що потерпілий ОСОБА_6 впізнав особу яка відкрито забрала його майно, вказавши на фото обвинуваченого; даними слідчого експерименту проведеного за участю потерпілого ОСОБА_6 від 25.07.2019 року в ході якого останній демонстрував, яким чином у нього було відкрито викрадено мобільний телефон та паспорт з фото таблицями до нього.
Вказаний відеозапис слідчого експерименту за участю потерпілого було переглянуто в судовому засіданні.
Такі показання потерпілого є детальними та послідовними, підстав визнання їх такими, що обмовляють обвинуваченого, судом не встановлено.
В судовому засіданні також переглянуто відеозапис слідчого експерименту, проведеного за участю ОСОБА_4 від 30.08.2019 року, та сприйнявши таким чином його показання особисто, суд встановив, що ОСОБА_4 в присутності понятих розказав про обставини вчинення злочину, відтворив послідовність дій при його вчинені, заволодіння чужим майном.
Як свідчить відеозапис слідчої дії, показання ОСОБА_4 давав вільно, вони були послідовними, не заперечував своєї вини, відповідав на запитання та уточнював місце знаходження певних речей і учасників події, зауважень, клопотань та заперечень не заявляв.
Досліджені в ході судового слідства всі докази об`єктивно поєднуються між собою і підтверджують винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Як особа ОСОБА_4 працездатного віку, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має утриманців, ранішесудимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив кримінальних правопорушень.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність обвинуваченого до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.
Згідно вимог ст.65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень, обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого,що обвинувачений ніде не працює, раніше судимий, та після звільнення з місць позбавлення волі знову вчинив умисні злочини, в тому числі тяжкий, що свідчить про стійкість протиправної поведінки обвинуваченого та його небажання виправитись, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливо без ізоляції від суспільства, і йому слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі, відповідно до санкцій статей, які передбачають відповідальність за вчинені ним кримінальні правопорушення, остаточне покарання призначити за правилами ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлений. Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту припинив свою дію 25.10.2019 року.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України,
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченних ст.ст. 186 ч.2, 357 ч.3 КК України і призначити йому покарання:
за ст.186 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
за ст.357 ч.3 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання в порядку приведення вироку до виконання.
Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту припинив свою дію 25.10.2019 року.
Речові докази: оптичні DVD-R диски на яких збережено відеозаписи фіксування слідчого експерименту залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Суддя: ОСОБА_1