Справа № 632/1250/20
провадження № 1-кп/632/118/20

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000352 від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сумгаїт Азербайджану, громадянина України, має професійно технічну освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, осіб похилого віку на утриманні не має, раніше не судимий, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

13 липня 2020 року близько 09 години обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на 9 поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , побачивши, що двері тамбуру квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 не зачинені на замок, діючи умисно, з метою викрадення чужого майна, з корисних мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, проник до тамбуру вищезазначених квартир, звідки таємно викрав подовжувач електричного проводу, який складається з колодки марки «ALFA», мідного проводу марки «TM ELECTRO CABLE GROUP ПВС 2Х1,5 2019» довжиною 30 метрів та штекеру марки «FAR», заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду загальною сумою 288 грн. 80 коп., розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, вчинивши крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, за якою висунуто ОСОБА_3 обвинувачення.

31 липня 2020 року між процесуальним керівником - прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , з наданням потерпілим ОСОБА_6 письмової згоди прокурору на укладання угоди, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 , згідно з умовами зазначеної угоди беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення під час судового розгляду.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Сторонами узгоджені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 31 липня 2020 року.

Вислухавши думку сторін угоди та потерпілого, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи, у порядку ч. 2 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Статтею 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема щодо тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_7 під час підготовчого судового засідання вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ч. 3 ст. 185 КК України. Узгоджене покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ч. 2 ст.75 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. З огляду на зазначене, просив цю угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 під час судового розгляду також просили зазначену угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що йому інкримінується. Зазначив про те, що він щиро розкаюється у вчиненому, підтвердив обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового розслідування. Також обвинувачений заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_6 також просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, при цьому підтвердив, що надав прокурору свою згоду на укладання такої угоди.

Отже, судом під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого. При цьому суд не погоджується, з думкою сторони обвинувачення, що обвинувачений добровільно відшкодував завданий збиток, оскільки суд вважає, що факт повернення викраденого майна потерпілому працівниками поліції, які вилучили це майно у обвинуваченого, не можна вважати добровільним волевиявленням обвинуваченим щодо усунення заподіяної ним шкоди, а тому зазначена обставина, не є такою, що пом`якшує покарання.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює, перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та має місце постійного проживання.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 65-67 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання. При цьому суд, враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, приймає рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 рік, з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України таких обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 була укладена за письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 на укладання відповідної угоди.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд також вважає за необхідне відповідно до ст.ст. 118, 122, 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1144 гривень 08 копійок

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості, укладену 31 липня 2020 року між прокурором Первомайської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 472 КПК України, за участю захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта загальною сумою 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) гривні 08 (вісім) копійок.

Речові докази по кримінальному провадженню: подовжувач електричного проводу, який складається з колодки марки «ALFA», мідного проводу марки «TM ELECTRO CABLE GROUP ПВС 2Х1,5 2019» довжиною 30 метрів та штекеру марки «FAR», передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутими потерпілому, як законному власнику.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 4 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1