Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого - ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника відділу СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
Водночас, до суду надійшло письмове клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про зміну останньому запобіжного заходу із тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання в нічний час.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2020 року клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишено без задоволення, а вищевказане клопотання слідчого задоволено.

Продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на термін 60 (шістдесят) днів, тобто по 04.12.2020 року включно.

Водночас, підозрюваному визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в гривневому еквіваленті становить 175760 грн.
Вирішено, що у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_8 слід покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; 2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи; 3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) утримуватися від спілкування з обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати (за наявності) на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Задовольняючи клопотання слідчий суддя у своєму рішенні вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до шести місяців. При цьому, ризики, які були встановлені під час обрання запобіжного заходу підозрюваному, передбачені ст.177 КПК України, на даний час не зменшились, тому наявні підстави для продовження щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 вважаючи рішення слідчого судді необґрунтованим і незаконним просить його скасувати та постановити нове, яким обрати щодо його підзахисного інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою - домашній арешт в певний період доби з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Вказує про відсутність законних підстав для продовження йому строку тримання під вартою та можливість обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки підозрюваний раніше не судимий і не притягувався до адміністративної відповідальності, він має постійне місце проживання, де проживає разом з дружиною та важко хворим сином, який знаходиться на його утриманні, а по місцю проживання характеризується позитивно. Крім того, зазначає, що в даний час стан підозрюваного погіршився після проведених операцій, а тому він повинен був проходити періодичне лікування в умовах стаціонару. Вважає, що є всі законні підстави для зміни підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора та слідчого, які просили скаргу відхилити, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_10 слідчим суддею були дотримані.

Матеріалами кримінального провадження стверджується, що 13 січня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за №0000019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.

Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України 11 серпня 2020 року було оголошено ОСОБА_8 .

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які перевірені судом.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.08.2020 року ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08.10.2020 року включно.

Встановлено і те, що 06 жовтня 2020 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000019 до шести місяців, тобто до 07 лютого 2021 року включно.
Отже, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами кримінального провадження, а метою запобігання спробам ухилення від слідства і суду, та незаконного впливу на інших учасників провадження і свідків.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що з моменту взяття ОСОБА_8 під варту та до моменту вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваному є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення - ч.3 ст.307 КК України, який інкримінується підозрюваному, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину та враховує, що до особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу підозрюваному не втратили свою актуальність та не змінилися.

З урахуванням наведеного, особи підозрюваного ОСОБА_8 та тяжкості інкримінованого йому діяння, а саме те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що підвищує суспільну небезпечність такого діяння, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання підозрюваного в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи аніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

При цьому, доводи, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту та були наведені в ході розгляду провадження, фактично не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, та не є підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого та обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, як про це просить захисник підозрюваного.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 жовтня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді