КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 13 січня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року,

за участі: представника власника майна ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 30 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон Nokia 105 ІМЕІ НОМЕР_1 ; сім карта оператора «Київстар» s/n НОМЕР_2 , мобільного телефону Nokia 105 ІМЕІ НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung SM-В360Е ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; сім карти оператора «Київстар» s/n НОМЕР_6 ; низка з камінням схожим на перлину (жемчуг 8 камінців); низки з камінням схожим на перлину (жемчуг 36 камінців); сережок з камінням схожим на перлину (жемчуг по 3 камінці) у виробі сірого кольору; сережки з камінням схожим на перлину (жемчуг по 1 камінцю) у виробі жовтого кольору; печаток з виробу жовтого кольору зі знаком «S»; печатки з виробу жовтого кольору зі знаком хрестика; печатки з виробу жовтого кольору з візерунком; кільця та сережок у робі жовтого кольору з зеленим та білим камінням; сережки у виробі жовтого кольору у вигляді розових божих корівок; сережок (типу гвоздики) у виробі жовтого кольору з білим камінням; однієї сережки з виробу жовтого кольору; однієї сережки з виробу жовтого кольору;кільця з виробу білого кольору з білим камінням; сережок у виробі з білого кольору з білим камінням; однієї сережки (типу гвоздик) у виробі з білого кольору з білим камінцем; однієї сережки у виробі білого кольору з зеленим камінням; сережки у виробі білого кольору з розовим камінням; кільця у виробі білого кольору з підвіскою у вигляді купола з камінням; наручних часів Tissot 1853 в корпусі чорного кольору, на задній кришці з позначкою 16JA0288003; наручних часів Rado в корпусі жовтого кольору, на задній кришці з позначкою J НОМЕР_7 .
Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для арешту вказаного у клопотанні слідчого майна, оскільки воно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами до неї, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Автор апеляційної скарги зазначає, що клопотання слідчого подано з порушенням строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України та розглянуто слідчим суддею з порушенням строку, визначеного ч. 1 ст. 172 того ж кодексу.

Вказує, також на відсутність в матеріалах провадження відомостей про легалізацію обшуку та документів, які б вказували на те, що вилучене майно має відношення до розслідуваних кримінальних правопорушень.

Крім того, представник стверджує, що вилучені речі належать ОСОБА_6 та її дочці, про що при проведенні обшуку надавалися підтверджуючі фотознімки та даний факт відображений в протоколі обшуку.

Звертається увага в апеляційній скарзі і на порушення правил підсудності при розгляді даного клопотання, оскільки органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції у місті Києві, яке розташоване в Шевченківському районі міста Києва.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання завчасно проінформовано Київську міську прокуратуру, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дане провадження за його відсутності, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги зі змінами до неї, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з наданих суду матеріалів провадження, Головним управлінням Національної поліції у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2020 року під № 0000581, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Постановою прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 від 30 червня 2020 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0002422, 0003134, 0000575. 0000581 та 0000583, об`єднано в одне провадження за № 0002422.
30 червня 2020 року відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон Nokia 105 ІМЕІ НОМЕР_1 ; сім карту оператора «Київстар» s/n НОМЕР_2 , мобільного телефону Nokia 105 ІМЕІ НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung SM-В360Е ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; сім карти оператора «Київстар» s/n НОМЕР_6 ; низка з камінням схожим на перлину (жемчуг 8 камінців); низки з камінням схожим на перлину (жемчуг 36 камінців); сережки з камінням схожим на перлину (жемчуг по 3 камінці) у виробі сірого кольору; сережки з камінням схожим на перлину (жемчуг по 1 камінцю) у виробі жовтого кольору; печатки з виробу жовтого кольору зі знаком «S»; печатки з виробу жовтого кольору зі знаком хрестика; печатки з виробу жовтого кольору з візерунком; кільця та сережок у робі жовтого кольору з зеленим та білим камінням; сережки у виробі жовтого кольору у вигляді розових божих корівок; сережок (типу гвоздики) у виробі жовтого кольору з білим камінням; однієї сережки з виробу жовтого кольору; однієї сережки з виробу жовтого кольору;кільця з виробу білого кольору з білим камінням; сережок у виробі з білого кольору з білим камінням; однієї сережки (типу гвоздик) у виробі з білого кольору з білим камінцем; однієї сережки у виробі білого кольору з зеленим камінням; сережки у виробі білого кольору з розовим камінням; кільця у виробі білого кольору з підвіскою у вигляді купола з камінням; наручних часів Tissot 1853 в корпусі чорного кольору, на задній кришці з позначкою 16JA0288003; наручних часів Rado в корпусі жовтого кольору, на задній кришці з позначкою НОМЕР_8 .
06 липня 2020 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на згадане вище майно, яке виявлено та вилучено 30 червня 2020 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді вказаного районного суду від 11 вересня 2020 року клопотання слідчого задоволено.
З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів;
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
Зокрема, як убачається з матеріалів судового провадження досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000581, у рамках якого накладено арешт на майно, здійснюється за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Проте, з документів, долучених слідчим до клопотання, не вбачається, яке відношення майно, на яке слідчий просить накласти арешт має до згаданого кримінального правопорушення. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що в матеріалах провадження відсутні докази, що майно, яке вилучено під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що у даному конкретному випадку свідчить про формальність постанови слідчого від 30 червня 2020 року про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, які виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення у кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.
З наявних матеріалів провадження не вбачається, що у кримінальному провадженні у рамках якого накладено арешт на майно будь якій особі повідомлено про підозру, у зв`язку з чим з клопотанням про арешт майна до слідчого судді мав звернутися прокурор, а не слідчий.

Також, матеріалами провадження не спростовуються доводи представника щодо порушення правил територіальної підсудності при розгляді клопотанням про арешт майна, зважаючи на відсутність відповідних документів у судовому провадженні.

З огляду на викладене та те, що прокурор у судові засідання призначені на 06 та 29 жовтня, 25 листопада, 10 грудня 2020 року та 13 січня 2021 року до суду апеляційної інстанції не прибув, хоча мав можливість надати пояснення чи відповідні документи на спростування вищевказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, як такого, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України та у зв`язку з недоведеністю необхідності арешту майна.
На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 11 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 30 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку 30 червня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Унікальний номер справи 752/12856/20 Справа №11-сс/824/367/2021 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1