Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/500/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ст. 115 КК УкраїниДоповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2 ,
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
продовжено строк тримання під вартоюпо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000284,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України на 60(шістдесят) днів, починаючи з 13 год.50 хв.11 грудня 2020 року до13 год.50 хв. 08 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Петрівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , звернувся до Петрівського районного суду Кіровоградської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні слідчого відділення Петрівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 20.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 , повідомлено про підозру в тому, що він 19.10.2020 року близько 21.00 год. разом із своїм братом ОСОБА_10 знаходились за місцем мешкання останнього за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої.
20.10.2020 року в нічний час між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка під час якої у останнього виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , 20.10.2020 року в період часу з 04.00 год. до 07.00 год., ОСОБА_8 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у веранді будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, почав наносити чисельні удари кулаками своїх рук та ніг по тулубу та голові ОСОБА_10 . Від спричинених ударів ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження згідно лікарського свідоцтва про смерть від 21.10.2020 року у виді набряку головного мозку, субарахноїдальний крововилив, що стали причиною його смерті.

Ухвалою слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року задоволено клопотання слідчого та ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ризики, встановлені в ході обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 не зменшилися та на даний час продовжують існувати. З особи підозрюваного та тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_8 , більш м`якого запобіжного заходу не забезпечать виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою його підзахисному обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що як вбачається із змісту ухвали рішення вмотивовано тим, що прокурор надав докази наявності такого ризику як переховування від суду, можливість впливати на свідків потерпілих.
Вважає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження оскільки: його висновки не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Задовольняючи клопотання суд на підставі статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний був встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які, зокрема, свідчать про:
1) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор;
2) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В клопотанні прокурор посилався на те, що підозрюваний може переховуватись від суду, проте на обґрунтування цих доводів не надав жодних доказів, які б досліджувались, а суд в ухвалі своє рішення мотивує без посилання на будь-які докази.
Вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного достатньо особистого зобов`язання. Але ці відомості судом до уваги прийняті не були, а сама ухвала суду не ґрунтується на будь-яких доказах.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення,з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 вказував на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеню ризиків переховування їх від суду, незаконного впливу на свідків.
Також, ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, що в свою чергу свідчить про наявність ризику вчинення нових кримінальних правопорушень.

Про наявність вказаного ризику також свідчить те, що раніше ОСОБА_8 притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини.
Разом з тим, необхідно зазначити про те, що у ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, які є достатнім стримуючим фактором в поведінці обвинуваченого, оскільки останній хоч і одружений, але з сім`єю не проживає,та на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має.

Наявність місця проживання, як підстава для зміни запобіжного заходу колегією суддів не можуть бути враховано оскільки ОСОБА_8 проживає у одному населеному пункті разом з свідком. Зазначене надасть змогу підозрюваному впливати на свідка з метою зміни ними своїх показань.

Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_8 не має жодних заробітків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника про необхідність обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Таким чином, належна поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, беручи до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисту про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
А тому, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, в якому він обвинувачується, а пред`явлена обвинувачення, є вірогідним та достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе, оскільки на даний час закінчити розслідування не є можливим, внаслідок складності кримінального провадження та великим об`ємом проведення необхідних слідчих дій, зокрема призначені, але не проведені необхідні експертизи для встановлення істини у справі.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8 за ч.1 ст.115 КК Українипро підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 21.10.2020 року, в якому він показав про обставини вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 20.10.2020 року, під час якого з місця кримінального правопорушення вилучено одяг померлого ОСОБА_10 зі слідами, змиви з РБК; протоколом огляду документу від 21.10.2020 року, а саме: диску із відеозаписом спілкування працівників Петрівського ВП Долинського ВП, в порядку ст.40 Закону України «Про поліцію», під час виїзду на місце події та на якому ОСОБА_8 розповідає про обставини вчинення кримінального правопорушення; показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; лікарським свідоцтвом про смерть №1882/382 від 21.10.2020 року смерть ОСОБА_10 настала в результаті набряку головного мозку, субарахноїдальний крововилив).

Кримінальне правопорушення в яких підозрюється є: особливо тяжким, умисним, посягає на життя і здоров`я особи.

Отже, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно
ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК Україниа інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, у ухвалу слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Петрівського районного суду Кіровоградської області від 11 грудня 2020 року якою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартоюпо кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000284,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України на 60(шістдесят) днів, починаючи з 13 год.50 хв. 11 грудня 2020 року до 13 год.50 хв. 08 лютого 2021 року - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4