Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2983/20
Провадження № 1-кп/935/416/20
ВИРОК
Іменем України

28 грудня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Коростишів кримінальне провадження №0000122 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, неодружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є фізичною особою-підприємцем, депутатом та інвалідом не є, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.
ОСОБА_3 , зобов`язаний, згідно рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 02.03.2006 сплачувати на користь ОСОБА_5 кошти (аліменти) на утримання спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 16.11.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із вступом в дію нового Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» від 28.08.2018, аліменти почали перераховуватись не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Враховуючи зазначене, здійснено перерахунок аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 з квітня по червень 1109 грн., з липня по листопад 2020 - 1159 грн.

Органом дізнання встановлено, що ОСОБА_3 у період часу з квітня 2020 по даний час, є приватним підприємцем та отримує дохід в сумі 7000 грн. щомісячно.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи працездатною особою, достовірно знаючи про обов`язок зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , починаючи із квітня 2020 року по листопад 2020 року, злісно ухилився від сплати аліментів та допустив заборгованість зі сплати аліментів за 8 місяців або у твердій грошовій сумі 9 122 грн., що сукупно перевищує суму витрат за три місяці відповідних платежів.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , щодо беззастережного його визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Також до обвинувального акта додано заяву потерпілої ОСОБА_5 щодо розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у заяві про визнання винуватості, в присутності захисника ОСОБА_6 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також, те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок у апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, та останнім надано згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, суд розглядає обвинувальний акт , відповідно до вимог ч.2 ст.382 КПК України.

Таким чином, за сукупністю встановлених органом досудового розслідування обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України доведена та його дії правильно кваліфіковані з ч.1 ст.164 КК України, як умисні дії, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 неодружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є фізичною особою-підприємцем, не працює, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті Кримінального Закону у виді громадських робіт, які полягають у виконанні обвинуваченим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Суд вважає, що призначене покарання для обвинуваченого буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369, 370, 373-374, 381, 382, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1