УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №505/264/17

Провадження №1-кп/505/32/2020

24.07.2020 р. Котовський міськрайсуд, Одеської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

у відсутності потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000452 від 10.04.2016 р. та по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000720 від 27.02.2018 р.

відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України, до арешту працюючого по найму, не одруженого, військовозобов`язаного, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-22.11.2004 року Котовським міським судом, Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-29.06.2005 року Котовським міським судом, Одеської області за ч. 2 ст. 190 КК України, згідно ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-03.12.2009 року Котовським міським судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнений 23.06.2014 року у зв`язку з закінченням відбування покарання;

-31.07.2017 року Приморським райсудом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки,

- обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст. 190; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, внесеному до ЄДРДР за №0000720 від 27.02.2018 р. та кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000452 від 10.04.2016 р., відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України.

16.05.2019 року ухвалою судді вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Малиновського райсуду м. Одеси від 10.04.2019 року продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб, а саме до 14.06.2019 року включно.

30.05.2019 ухвалою підготовчого судового засідання вищевказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду та обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 10 години 28.07.2019 року включно.

Ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області від 26.07.2019 року ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на два місяці, тобто до 26.09.2019 року.

18.09.2019 року ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 18.11.2019 року.

Ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області від 14.11.2019 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 12.01.2020 року включно.

24.12.2019 року ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 21.02.2020 року включно.

18.02.2020 року ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 17.04.2020 року включно.

09.04.2020 року ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 07.06.2020 року включно.

01.06.2020 року ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 30.07.2020 року включно.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 на 60 діб, враховуючи ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який за результатами розгляду справи у суді йому може бути призначено покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому він може мати намір уникнути кримінальної відповідальності, не прибути до суду за судовим викликом. Також, існують ризики, передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_6 , може впливати на потерпілих, свідків, експертів та вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в період невідбутого іспитового строку за попереднім вироком. Крім того, у разі визначення ОСОБА_6 розміру застави, встановити її у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб у сумі 63 тисячі 540 гривень з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на нього наступні обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та постійно проживає: АДРЕСА_2 без дозволу суду - цілодобово;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України та паспорт для виїзду і закордон, інші документи, що дають право на виїзд, з України і в`їзд в Україну.

Захисник ОСОБА_5 виразив думку відносного заявленого клопотання прокурора - на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Від потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 надійшли заяви, які зареєстровані в канцелярії Котовського міськрайсуду, Одеської області, в яких вони просять провести судове засідання без їх участі.

Суд, заслухавши клопотання прокурора ОСОБА_4 , думку захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Приймаючи таке рішення суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі», заява № 11036/03, пункт 55, а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування, суд приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру обвинуваченого, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

З огляду на зазначене суд відмічає, що обвинувачений раніше судимий, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела прибутку, а також відсутність шлюбу та дітей, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити обвинуваченого від вчинення дій з метою переховування. Крім того, ОСОБА_6 обвинувачується у вищевказаному злочині в період іспитового строку невідбутого покарання за попереднім вироком Приморського райсуду м. Одеси від 31.07.2017 року.

Також, характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, що вчинені з метою власного збагачення, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_6 , що підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, приводять до переконання, що ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним.

Також, враховуючи, що ОСОБА_6 інкримінуються кримінальні правопорушення вчинене з корисливих мотивів, не має тісних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Будь-яких даних про відсутність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду; може впливати на потерпілих, свідків, експертів, або вчинити інше кримінальне правопорушення, для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи положення ст.ст. 182, 183 КПК України, з урахуванням строку перебування обвинуваченого під вартою, суд вважає за необхідне визначити альтернативний запобіжний захід для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків у вигляді застави.

При визначенні розміру застави, враховую обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, які зазначені вище, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, майновий стан обвинуваченого, а тому вважаю, що необхідно визначити заставу в межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 63 тисячі 540 гривень (30х2118 грн.= 63 540 грн.).

Наявні матеріали кримінального провадження свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки ОСОБА_6 .

Викладаючи мотиви прийнятого рішення суд, в томі числі приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 року по справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення. та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008) відповідно до якої виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Згідно з пунктом 41 зазначеного Висновку обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до практики ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може надавати кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 в даному провадженні під час досудового слідства обирався у вигляді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 01.03.2018 року.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 діб із застосуванням застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 -178, 182, 183, 199, 331, 369, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України до арешту працюючого по найму, не одруженого, військовозобов`язаного, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст. 190; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - продовжити на 60 діб, тобто до 21.09.2020 року включно.

На підставі п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України - визначити в межах тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 63 тисячі 540 гривень (30х2118 грн.= 63540 грн.), яка може бути внесена як самими обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 по справа №505/264/17пр. пр. №1-кп/505/32/20 по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000452 від 10.04.2016 р. та за №0000720 від 27.02.2018 року).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ, Одеської області, українця, громадянина України до арешту працюючого по найму, не одруженого, військовозобов`язаного, до арешту проживаючого АДРЕСА_1 , а зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.2 ст. 190; ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, обов`язки строком на 60 діб, передбачені п. п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та постійно проживає: АДРЕСА_2 без дозволу суду - цілодобово;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України та паспорт для виїзду і закордон, інші документи, що дають право на виїзд, з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілим, захиснику, обвинуваченому, начальнику ОУВП №21 в Одеській області, начальнику Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1