У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у кримінальному провадженні № 0004435, відомості щодо якого внесені 25.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, в якому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , на шістдесят діб, в межах строку досудового розслідування.
В обґрунтування продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий зазначив, що встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вважає необхідністю запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.
Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти з конфіскацією майна, з метою запобігання вище вказаним ризикам та виконанню завдань кримінального провадження неможливо застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Вислухавши обґрунтування прокурора, думку підозрюваного та його захисника, які заперечили проти задоволення клопотання та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
26.09.2020 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, на думку слідчого підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
28.09.2020 ОСОБА_5 , слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із заставою у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 659100,00 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто) гривень.
Однак, внаслідок особливої складності кримінального провадження, завершити досудове розслідування до 26.12.2020 не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із цим строк досудового розслідування продовжено до п`яти місяців, тобто до 26.02.2021.
При вирішенні цього клопотання слідчий суддя виходить з наступного.
Положеннями Кримінального процесуального кодексу України визначено, що про обґрунтованість підозри можуть свідчити оформленні належним чином протоколи слідчих (розшукових) дій, долучені до матеріалів кримінального провадження предмети та документи, які є речовими доказами, висновки експертів тощо.
Крім того, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинні вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, слідчий суддя приходить висновку, що зазначені у клопотанні слідчого обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя враховує положення п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Разом з тим, прокурором не доведені обставини, якими слідчий обґрунтовує наявність ризиків, на підставі ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Докази та обставини, на які послався в своєму клопотанні слідчий та підтримав в судовому засіданні прокурор, про те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не приймає до уваги посилання на наявність ризиків навмисного переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, негативного впливу на хід досудового розслідування та продовження вчинення кримінальних правопорушень, оскільки стороною захисту обґрунтовано зазначено, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, таким чином, вказані ризики спростовується.
Крім того, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, слідчим суддею враховуються дані, що характеризують особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я.
Одночасно з тим, слідчим та прокурором в клопотанні та наданих в судовому засіданні поясненнях не наведено обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризику, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не доведено, що продовження строку тримання під вартою і застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризиків в кримінальному провадженні, враховуючи відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ризики зменшились та з`явились обставини, які не були враховані під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а тому слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, з одночасним застосуванням відносно підозрюваного більш м`якої міри запобіжного заходу.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя враховує дані, які характеризують особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, те, що він має постійне місце проживання та приходить до висновку, що для забезпечення виконання останнім обов`язків, покладених на нього КПК України, можливо застосувати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження виникає необхідність одночасного покладання на підозрюваного, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного, з одночасним застосуванням відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 , цілодобово залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяця, в межах строку досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України: прибувати по першому виклику до слідчого та/або прокурора на визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід. Працівники управління поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу Управління поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1