Справа № 308/3388/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2020 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000088, відомості про яке 14.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Захисник адвокат ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000088, відомості про яке 14.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, звернулася до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу, згідно з яким просить змінити її підзахисному запобіжний захід, обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.07.2020 року, з тримання під вартою на домашній арешт з 22.00 год. до 06.00 год., який виконувати за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилаються на те, що 13.07.2020 року слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду розглянула клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрала запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 504480 грн.

Зазначає, що за повідомленням про підозру від 10.07.2020 року досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 один раз вчинив збут психотропної речовини. При цьому, на відміну від ОСОБА_4 , слідство підозрює інших трьох учасників у неодноразовому системному збуті психотропних речовин. Слідчі судді аналогічно обрали для цих трьох фігурантів запобіжні заходи у виді тримання під вартою з визначенням більших розмірів застави. Всі три підозрювані внесли заставу, вони звільнилися з УВП № 9, кошти на заставу відсутні лише у ОСОБА_4 . Ще один з підозрюваних ОСОБА_10 , що був затриманий в м. Ужгород разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуває на домашньому арешті. Сам факт внесення всіма іншими фігурантами чималих коштів в якості застави та факт відсутності коштів у ОСОБА_11 вже свідчить про те, що ОСОБА_12 випадково потрапив до цієї когорти, оскільки ніхто з фігурантів не вніс за нього заставу. У випадку, якби він дійсно вчиняв злочин за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мав спільний бізнес з ними і заробляв гроші зі збуту психотропних речовин, ці фігуранти так само внесли б за нього заставу. Натомість і сам ОСОБА_12 не бажає їх фінансової допомоги, щоб не потрапити у залежність.

Захисник вважає, що докази, на яких ґрунтується підозра, повністю спростовують зміст цієї підозри, а особливо кваліфікуючу ознаку. Стороні захисту не зрозуміло, звідки слідство отримало відомості про можливе придбання підозрюваним психотропної речовини, якщо у головному доказі протоколі допиту легендованої особи ОСОБА_13 від 10.07.2020 року, на якому власне ґрунтується підозра, оголошена ОСОБА_14 , остання вказує, що домовилася про купівлю речовини з ОСОБА_8 , з ним також обумовила ціну, місце і час зустрічі, тощо. Тобто, покази головного свідка обвинувачення однозначно свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 не придбавав з метою збуту речовину, яку він пізніше ніби то збув ОСОБА_15 . Факт можливого збуту за версією слідства випливає також зі змісту показів ОСОБА_16 , яка ніколи не зустрічалася з ОСОБА_17 , не знайомилася, ні про що з ним не домовлялася по телефону, не знала про його існування як мінімум до 14.05.2020 року, однак в протоколі ствердила, що саме ОСОБА_4 привіз для неї на автозаправку пакунок серветок, в якому знаходилася психотропна речовина. Зрозуміло, що цей протокол легендована особа підписала, не читаючи, оскільки здійснювала співробітництво зі слідчими органами. На думку сторони захисту, в чому ж тоді полягає попередня змова, кого з ким і щодо яких обставин, чи існують докази факту придбання ОСОБА_4 речовини та попередню змову, тобто спільне з ОСОБА_8 придбання речовини, і, захисник вважає, що жодних доказів цьому немає. Також не існують докази факту спільного збуту цими особами речовини ОСОБА_16 , а збут будь-якої речовини, чи речі, передбачає наявність вигоди для особи, яка здійснює збут в обмін на товар, який він збуває, і це може бути отримання коштів, обмін на щось інше, тощо.

Крім того, захисник зауважує, що слідство вказує, що в результаті проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відбувся збут за грошові кошти в сумі 4600 грн. Отже, якщо за версією слідства саме ОСОБА_4 здійснив збут, він одноосібно повинен був отримати кошти від покупця на свою власну користь. На думку сторони захисту, чи може існувати в такому випадку попередня змова між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 щодо спільного збуту, якщо слідство не підозрює ОСОБА_8 у збуті речовини 14.05.2020 року, за версією слідства саме він створював умови для збуту, і якщо ОСОБА_4 дійсно отримав кошти, кому вони були призначені йому, чи ОСОБА_8 , тобто в кого існує склад злочину щодо збуту. Однак, в повідомленні про підозру слідчий вказує, що попередня домовленість щодо збуту існувала між ОСОБА_16 та ОСОБА_8 , і, кому, на чию користь в такому випадку віддала кошти ОСОБА_16 , якщо вона взагалі їх кому-небудь віддавала. У випадку, якщо між особами існує попередня домовленість щодо спільного вчинення злочину, їх суб`єктивний умисел повинен бути направлений на отримання спільного результату, як наслідку вчинення цього злочину. У випадку, якщо предметом злочину є збут, умисел співучасників, що попередньо домовилися про спільне вчинення злочину, повинен бути направлений на спільний наслідок отримання спільної вигоди, в цьому випадку коштів. Аналогічно, у співучасників, що попередньо домовилися у вчиненні злочину, повинні бути спільні дії, що характеризують спільну об`єктивну сторону попередньо обумовлені спільні дії щодо всіх складових діянь, та у випадку збуту направлених на отримання спільного доходу від результату спільно вчиненої злочинної діяльності.

Захисник зазначає, що в протоколі допиту ОСОБА_16 вказує, що ОСОБА_18 повідомив їй про ціну 1800 грн. за 1 грам, в такому випадку 1.2 грама, які ніби то ОСОБА_19 придбала, чи то в ОСОБА_20 , чи то в ОСОБА_21 , повинні коштувати 2160 грн. І вона, і слідом за нею слідство стверджує, що вона ніби то віддала ОСОБА_14 4600 грн. за 1.2 грама, однак в такому випадку вартість 1 гр. складає 3833 грн., а не попередньо обумовлені 1800 грн. Якби ціна була 1800 грн., то за 4600 грн. ОСОБА_16 повинна була придбати 2.55 грама, а не 1.2 гр., а так виходить що вона купила 1,2 грама до ціні 3830 грн. за 1 грам. Кількість придбаної ОСОБА_16 речовини вказана у висновку експерта від 26.06.2020 року, що долучений до клопотання.

На думку сторони захисту, можливі також інші варіанти розвитку подій, серед яких: ОСОБА_16 комусь передала чи самостійно спожила частину (1.35 грам) придбаної речовини до того моменту, як вона привезла її з ОСОБА_22 в Ужгород до СБУ; ОСОБА_19 привласнила частину коштів в сумі 2440 грн.; слідчі, які готували цю провокацію, погано прорахували вартість та кількості, і помилилися в підрахунках при оформленні протоколів допиту та результатів НСРД, брак доказів, долучених слідством на підтвердження підозри, невірність кваліфікації, наведена в ній, повинні призвести до зміни запобіжного заходу, і, крім цього, звертає увагу на повну відсутність ризиків.

Крім того, захисник вказує, що підозрюваний: раніше не судимий; йому не притаманна протиправна поведінка та злочинна діяльність; допомагає бабі утримувати та виховувати двох неповнолітніх племінників, у яких немає батьків; ніколи не їздив на сірому «БМВ»; ризик впливати на інших підозрюваних відсутній; ризик впливати на свідків також відсутній, оскільки слідство не надало на ознайомлення матеріали кримінального провадження, нікому не відомі ці свідки, на яких може бути здійснено вплив, особа, що здійснила закупівлю легендована особа очевидно доставлена СБУ з іншої області і не перебуває в Закарпатті; доказів можливого перешкоджання підозрюваним здійсненню досудового розслідування також немає, як не наведено можливі способи та методи такого перешкоджання; доказів можливості продовжувати злочинну діяльність також не надано, а з урахуванням можливої тяжкості покарання від шести до десяти років, їх і не може бути, оскільки будь-яка додаткова злочинна діяльність обтяжить вже існуючу підозру, а підозрюваному не притаманна злочинна діяльність

Вважає, що доказів можливого переховування чи ухилення від слідства і суду немає і бути не може з огляду на наступне. Зокрема, слідчі не затримували ОСОБА_4 після проведення у помешканні, де він проживає, обшуку 10.07.2020 року, під час якого не було знайдено жодних слідів психотропних речовин чи засобів можливого вчинення ним злочинної діяльності (пластикові пакети, ваги, тощо), його доставили до Ужгородського ВП, де вручили підозру та допитали. Після цих дій підозрюваному вручили повістки про виклик на 13.07.2020 року до слідчого та відпустили додому в м. Мукачево. Захисник повідомила йому, що існує значна вірогідність того, що цей слідчий суддя застосує запобіжний захід у виді тримання під вартою. Натомість підозрюваний самостійно з`явився до суду, де йому був обраний запобіжний захід, що однозначно свідчить про його належну процесуальну поведінку.

Також захисник зауважує, що відповідно до довідок № 278 та № 279 від 13.07.2020 року, виданих Завидівською сільською радою Мукачівського району, які, як і всі наступні описані документи, не були досліджені при обранні запобіжного заходу, тобто є новими обставинами, в невеликому будинку загальною площею 49,9 м2 АДРЕСА_2 проживає ОСОБА_23 , 1948 року народження баба підозрюваного, її двоє онуків ОСОБА_24 , 2004 року народження, та ОСОБА_25 , 2012 року народження.

Звертає увагу, що відповідно до розпорядження № 51 від 29.01.2015 року встановлено опіку над дітьми, позбавленими батьківського піклування ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , опікун ОСОБА_23 . Баба підозрюваного отримує соціальну допомогу від держави, як випливає з довідки № 407 від 14.07.2020 року, починаючи з лютого цього року вже в розмірі 10271 грн. Однак цих коштів не вистачає на утримання, навчання (гуртки, секції, додаткові заняття) двох малолітніх дітей, фінансову допомогу бабі та племінникам надавав саме ОСОБА_28 . Він також допомагав престарілій бабі з вихованням племінників та по господарству, яке потребує утримання та постійного ремонту, оскільки будинок, в якому вони проживають, старий, а 72-річна баба не спроможна самостійно лагодити в будинку необхідні речі, доглядати і виховувати дітей, утримувати город та дворогосподарство. Крім того, баба ОСОБА_11 , яка замінила йому батьків та виховала його, є ветераном праці та має встановлені законом пільги. За твердженням захисника, недоведена слідством суспільна небезпека ніби то вчиненого підозрюваним злочину є мізерною на противагу можливим суспільним наслідкам відсутності допомоги, яку постійно надавав ОСОБА_12 бабі та племінникам. На думку захисника, оскільки інші фігуранти цього кримінального провадження, що на відміну від ОСОБА_11 підозрюються у цілому ряді епізодів, перебувають на волі, з цього випливає, що у їх поведінці відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а у ОСОБА_11 вони наявні, що само по собі є абсурдом. З цього також випливає, що різниця у існуванні ризиків, наявних у ОСОБА_11 та інших фігурантів полягає виключно у відсутності у підозрюваного коштів на заставу, і, зрозуміло, що у сім`ї, що складається з престарілої баби та трьох онуків, яких вона самостійно виховує, відсутні кошти на заставу.

З огляду на відсутність ризиків, наявність нікчемної підозри, захисник вважає, що можливе застосування під час судового розгляду ст. ст. 66, 75 КК України відносно діянь ОСОБА_11 , наявність у нього утриманців, наявність очевидної шкоди через відсутність допомоги підозрюваним бабі та племінникам, адекватним запобіжним заходом на думку сторони захисту для підозрюваного повинен бути домашній арешт в нічний час доби.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, зауваживши, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявні та не змінилися.

Розглянувши вказане клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, заслухавши сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити зазначені дії.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000088, відомості про яке 14.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

10.07.2020 року в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2020 року відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання ОСОБА_4 під вартою ухвалено обчислювати з моменту його фактичного затримання з 13.07.2020 року. Строк дії ухвали закінчується 04.09.2020 року, включно. Ухвалено визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 240 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 504480 грн. Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, ухвалено покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Заставу в розміру, визначеному в зазначеній ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу, не внесено і підозрюваний утримується під вартою в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань № 9».

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, зменшення встановлених в провадженні ризиків зі спливом досудового розслідування, зміни в майновому чи сімейному стані підозрюваного, інші суттєві обставини, що враховувалися під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Статтею 7 КПК визначені загальні засади кримінального провадження, до яких пунктом 15 даної статті віднесена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій.

Відповідно до ст. 201 КПК підозрюваний, його захисник мають право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Виходячи із зазначених процесуальних норм, на ініціатора клопотання покладається обов`язок доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог та підстав для їх задоволення.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Соловей і Зозуля проти України» наголошено, що суд має перевірити обґрунтованість підозри, яка передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя констатує наступне.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та існування в кримінальному провадженні передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідка та іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні; можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином) були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, даних про їх істотне зменшення не встановлено, стороною захисту не спростовано висновки слідчого судді та не надано доказів, які б свідчили про відсутність чи істотну зміну у цьому кримінальному провадженні зазначених ризиків.

Отже, доводи сторони захисту, що потреба у подальшому застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відпала мають ґрунтуватися на доказах, які спростували б доводи прокурора та слугували підставою для висновку, що більш м`який запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Слідчий суддя зазначає, що наявність у підозрюваного сім`ї, хоч і свідчить на користь зменшення ризику непроцесуальної поведінки підозрюваного, однак без наявності інших вагомих чинників не мінімізує встановлені слідчим суддею ризики настільки, щоб можна було дійти обґрунтованого висновку про можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що визначений ухвалою слідчого судді запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням розміру застави в сумі 504480 грн., з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також особи підозрюваного, не вступає в суперечність із правилами, передбаченими ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана забезпечити явку підозрюваної особи у судове засідання, а тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його майновий і сімейний стан, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто «остаточності» рішення суду у спірних правовідносинах. Отже, слідчий суддя у зв`язку цим зауважує, що під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу слідчим суддею, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає появу після постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а встановлює наявність нових обставин, які можуть впливати на обрання підозрюваному відповідного заходу та які виникають у зв`язку з плином часу від дня постановлення відповідної ухвали. Такий висновок підтверджується і приписами ч. 5 ст. 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, на час розгляду даного клопотання підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт не встановлено, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника.

Керуючись ст. ст. 131, 177, 178, 201, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000088, відомості про яке 14.02.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 27 серпня 2020 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1