Справа № 591/6598/20
Провадження № 1-кс/591/2809/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2020 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням, яке мотивував тим, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000299 від 25.10.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.157 КК України, та що в ході досудового розслідування 25.10.2020 було проведено обшук автотранспортного засобу Богдан А 069.21, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , дата реєстрації 08.01.2009, дата перереєстрації 06.10.2018, 2008 року випуску, з загальним пробігом 709129 км, з вбудованою автомагнітолою JVC KD-X141, належного на праві власності ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: сам автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля, які є речовими доказами у кримінальному провадженні. За таких обставин, просив накласти на них арешт з метою збереження.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду клопотання.

Через відсутність учасників процесу, на підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з доданого до клопотання Витягу, СУ ГУНП в Сумській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000299 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.157 КК України за фактом того, що у період з 22 по 25.10.2020 невстановлені особи, діючи за попередньою змовою між собою, шляхом обману, імітували приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , під виборчу дільницю та перешкоджають вільному здійсненню виборцям свого виборчого права.

Крім того, до матеріалів клопотання додано протокол обшуку від 25.10.2020 року, згідно якого слідчий провів обшук транспортного засобу Богдан А 069.21, д.н.з. НОМЕР_1 , без ухвали слідчого судді та за результатами проведеного обшуку вилучив: сам автомобіль, ключи до нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Вважаючи вказане майно речовим доказом просив накласти арешт з метою його збереження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В даному випадку, вважаю, що до матеріалів клопотання не додано жодного доказу і в клопотанні слідчий не навів жодної обставини про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до нього можуть бути доказами у кримінальному провадженні №0000299.

Проте, з огляду на внесені до ЄРДР відомості за ч.3 ст.157 КК України, саме по собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, як матеріальний об`єкт в розумінні ст.99 КПК України, а також ключі не підпадають під критерії, визначені положеннями ст.98 КПК України і не є в даному випадку знаряддям злочину.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В даному випадку, відомості, які містяться у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, навіть при фізичному знищенні документу, не зникнуть з відповідних реєстрів, доступ до яких слідчий має.

З огляду на таке, а також враховуючи, що цей документ та ключі від автомобіля не є знаряддям чи предметом злочину, підстав для накладення на них арешту немає.

Водночас, у даному випадку додані до клопотання матеріали містять відомості, які дають підстави вважати, що за допомогою автотранспортного засобу Богдан А 069.21, д.н.з. НОМЕР_1 , могло вчинятись кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.157 КК України, і докази на підтвердження чи спростування обставин його вчинення, як-то визначено ст.ст.91,92 КПК України, і здобуваються слідчим під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000299.

Тобто, на даній стадії досудового розслідування надано документи, які дають підстави стверджувати про те, що вказаний автомобіль використовувався для вчинення протиправних дій і є знаряддям. За таких обставин, такий автомобіль підпадає під критерії визначені ст.98 КПК України, може бути доказом під час досудового розслідування та судового розгляду, тому з огляду на положення п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, на нього потрібно накласти арешт з метою збереження.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Вважаю, що в даному випадку для потреб досудового розслідування достатнім та співмірним буде накладення арешту лише шляхом заборони його відчуження, але без обмеження власників та володільців майна у праві на володіння та користування.

Тобто, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,170-173 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автотранспортний засіб Богдан А 069.21, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору, номер шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , дата реєстрації 08.01.2009, дата перереєстрації 06.10.2018, 2008 року випуску, з загальним пробігом 709129 км, з вбудованою автомагнітолою JVC KD- НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (м.т. НОМЕР_5 ), та яким користується у своїх господарських цілях фізична особа підприємець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (м.т. НОМЕР_6 ), шляхом заборони власнику та законному володільцю відчужувати вказаний транспортний засіб, але без обмеження власників та володільців майна у праві на володіння та користування.

У задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на речі та предмети вилучені слідчим 25.10.2020 під час обшуку автотранспортного засобу Богдан А 069.21, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовити та негайно повернути власникам вилучене під час обшуку майно, а саме:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 видане ТСЦ6541;

- ключі у зв`язці в кількості 2-х штук від автотранспортного засобу Богдан А 069.21, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1