1Справа № 335/9254/19 1-кс/335/4782/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

13.11.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернувся адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , що полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування.

Скарга обґрунтована тим, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області розслідується кримінальне провадження №0000249 за підозрою ОСОБА_5 06.11.2020 заявником укладено договір про надання правової допомоги щодо здійснення захисту ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000249. 06.11.2020 заявником, як захисником підозрюваного ОСОБА_5 , засобами поштового зв`язку з описом вкладенням направлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000249 старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 . До клопотання додано оригінал ордеру та належним чином завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. 11.11.2020 захисник отримав відповідь на зазначене клопотання за підписом слідчого слідчої групи - старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , про відмову в наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення. Підставами на думку слідчого для відмови у задоволенні клопотання захисника є те, що ним в порушення ч.2 ст. 271 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не додано до клопотання копії договору про надання правової допомоги ОСОБА_5 та надано копію ордеру. Окрім цього, з 19.09.2019 ОСОБА_5 перебуває у розшуку та його місцезнаходження до теперішнього часу не встановлено, тому слідчий не має змоги власноруч переконатися в тому, що ОСОБА_5 дійсно бажає, щоб захист його прав та у вказаному кримінальному провадженні здійснював саме він, як його захисник.

Враховуючи викладене слідчим у відповіді зазначено, що з метою недопущення порушення права на захист підозрюваного ОСОБА_5 , орган досудового розслідування позбавлений законних підстав надати процесуальний статус захисника підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні і, відповідно до цього, я не є суб`єктом подання клопотань в порядку ст. 221 КПК України.

Заявник вказав, що слідчим слідчої групи - старшим слідчим з ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 порушено право на захист підозрюваного ОСОБА_5 , чим вчинено бездіяльність, яка полягає у відмові надати кримінальне провадження захиснику для ознайомлення.

Заявник просив суд визнати бездіяльність слідчого слідчої групи - старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 незаконною та зобов`язати слідчого слідчої групи - старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 надати захиснику підозрюваного ОСОБА_5 - адвокату ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження №0000249 для ознайомлення.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі і пояснив, що ним 06.11.2020 року укладено договір з батьком підозрюваного ОСОБА_5 на захист прав ОСОБА_5 , про що пред`явив оригінал договору. Також вказав, що двічі звертався до органу досудового розслідування з клопотанням про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування надав усі документи, які посвідчують його повноваження захисника, передбачені ст.50 КПК України, однак йому було відмовлено в ознайомленні з матеріалами досудового розслідування з формальних підстав, чим грубо порушено права підозрюваного на захист, а тому просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, оскільки захисником не надано документів, які підтверджують, що ОСОБА_5 , який наразі перебуває у розшуку, надав свою згоду батькові на укладення договору на надання правової допомоги з захисником ОСОБА_3 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Пунктом «с» ст.6 Конвенції про захист права людини і основоположних свобод передбачено право кожного захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, обраного на власний розсуд.

Право на захист закріплено у ст.ст. 59,129 Конституції України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Крім того, забезпечення права на захист і забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, віднесено до загальних засад кримінального провадження (п. п. 13, 17 ч. 1 ст. 7 КПК).

Гарантії права на захист у разі кримінального обвинувачення передбачено й у п. "d" ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року та підпункті (c) п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Однією з процесуальних гарантій реалізації прав людини в кримінальному провадженні, у порядку передбаченому КПК України, являється право особи звернутися за судовим контролем з метою перевірки дотримання прав, свобод та інтересів осіб, і ці гарантії виявляються у праві таких осіб на доступ до правосуддя, що є сумісним з процесуальним елементом права на справедливий суд, встановлений ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст.303КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність чи дії, які полягають у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст.303КПК України та передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0000249 за підозрою ОСОБА_5 .

06.11.2020 захисником ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги щодо здійснення захисту ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000249.

06.11.2020 захисником підозрюваного ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку з описом вкладенням направлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000249 старшому слідчому СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 .

До клопотання додано оригінал ордеру та належним чином завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, що підтверджено описом вкладення цінного листа, оригінал якого оглянуто в судовому засіданні.

11.11.2020 захисником отримано відповідь на зазначене клопотання за підписом слідчого слідчої групи - старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , про відмову в наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення.

Підставами на думку слідчого для відмови у задоволенні клопотання захисника є те, що ним в порушення ч.2 ст. 271 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не додано до клопотання копії договору про надання правової допомоги ОСОБА_5 та надано копію ордеру. Окрім цього, з 19.09.2019 ОСОБА_5 перебуває у розшуку та його місцезнаходження до теперішнього часу не встановлено, тому слідчий не має змоги власноруч переконатися в тому, що ОСОБА_5 дійсно бажає, щоб захист його прав та у вказаному кримінальному провадженні здійснював саме ОСОБА_3 , як його захисник.

Згідно вимогам ст.ст.2, 7-11 КПК України, завдання кримінального провадження є захист особи, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також, що загальними засадами кримінального провадження є засади верховенства права та законності, повага до людської гідності.

Частиною 4 статті 46 КПК України передбачено, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Відповідно до ч.3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх розяснення; заявляти клопотання про проведення процесуальних дій; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення.

Відповідно до статей 55, 59, 129 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Принцип забезпечення обвинуваченому права на захист та забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судових рішень, є однією з основних засад судочинства.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

У цьому випадку використана синтаксична конструкція, в якій однорідні члени речення з`єднані безсполучниковим зв`язком і між двома останніми членами речення стоїть розділовий сполучник «або».

Таким чином, пункт 2 ч. 1 ст. 50 КПК України визначає, що повноваження захисника мають вважатися підтвердженими, якщо - на додаток до документу, передбаченого п. 1, - захисник надав хоча б один із документів, передбачених п. 2 ч. 1 цієї статті цього кодексу (вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №201/1058/19).

Відповідно до вимог ст. 51 КПК України договір із захисником має право укласти особа, передбачена в частині першій статті 45 цього Кодексу, а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою.

При цьому, положеннями ст. 51 КПК чітко не визначено ні строку надання такої "наступної згоди", ні порядку підтвердження її наявності, у зв`язку з чим зазначена норма має застосовуватися з урахуванням обставин конкретної справи у спосіб, який не становитиме невиправдане обмеження права особи на захист.

Вказаний висновок наведений в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (справа № 522/21802/16-к, провадження №51-2857км19)

Договір із захисником має право укласти особа, передбачена в частині першій статті 45 цього Кодексу, а також інші особи, які діють в її інтересах, за її клопотанням або за її наступною згодою (ст. 51 КПК України).

Як встановлено під час розгляду скарги, договір про надання правової допомоги на захист інтересів підозрюваного було укладено з батьком підозрюваного 06.11.2020 року, що не суперечить положенням ст. 50 КПК України.

Тобто в даному випадку варто враховувати, що договір про правову допомогу спрямований на захист і покращення становища підозрюваного, а тому адвокат ОСОБА_3 діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , а не всупереч їм.

Крім того, суд враховує і те, що підозрюваний на даний час перебуває у розшуку, а тому фактично отримати відповідні документи про згоду підозрюваного щодо здійснення захисту його інтересів адвокатом ОСОБА_3 є неможливим, відтак - порушенням права на захист.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 мав повноваження на подання клопотань в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в цьому кримінальному провадженні.

Окрім того варто звернути увагу на те, що виходячи зі змісту ч. 1, 3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору.

Адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст. 400-1 Кримінального кодексу України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Аналіз вказаної норми не пов`язує виконання обов`язку слідчого надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення стороні захисту у визначений проміжок часу, назва статті вказує на те, що такі дії він повинен вчинити до завершення досудового розслідування.

В той же час цією нормою КПК України виключно до дискреції сторони обвинувачення у кримінальному провадженні віднесено визначення обсягу тих матеріалів, які слід надати стороні захисту для ознайомлення на стадії досудового розслідування.

Слідчим не спростовані доводи захисника щодо того, що слідчому були надані усі документи, які підтверджують повноваження захисника визначені ст. 50 КПК України, а саме оригінал ордеру та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Отже, виходячи із проаналізованих норм права, адвокат ОСОБА_3 подав слідчому належні документи, які підтверджують його статус захисника підозрюваного ОСОБА_5 , а відмова слідчого у наданні матеріалів для ознайомлення з підстав неподання ним додатково договору із захисником, не відповідає вимогам ст.50 КПК України.

За таких обставин, виходячи з принципу диспозитивності кримінального процесу, визначеного ст.ст. 7, 26 КПК України, з метою недопущення порушення прав підозрюваного на захист, слідчий суддя за результатами розгляду скарги вважає за необхідне скаргу в частині зобов`язання слідчого надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення задовольнити.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, КПК України встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які він уповноважений постановити за результатами розгляду скарги, частиною 2 ст.307 КПК України не передбачено постановлення слідчим суддею ухвал про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що унеможливлює задоволення скарги в частині визнання незаконною бездіяльність слідчого, а тому в цій частині скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого слідчої групи-старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 надати захиснику підозрюваного ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_3 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 за для ознайомлення.

В решті частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1