Провадження № 1-кп/760/1302/20
Справа 760/1703/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене 29.09.2017 до ЄРДР за № 0001042, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ясинувата Донецької області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

встановив:

як вбачається із обвинувального акта, ОСОБА_5 28 вересня 2017 року, приблизно о 21 годині 24 хвилини, перебуваючи в стані сп`яніння, внаслідок вживання наркотичних речовин, керуючи технічно справним автомобілем SSANG YONG, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Стадіонної, зі сторони вулиці Островського в напрямку вулиці Богданівської в м. Києві. Під час руху проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух, під час об`їзду перешкоди, яка являлася у вигляді припаркованих у правого краю дороги вулиці Стадіонної автомобілів SUZUKI SX 4 н.з. НОМЕР_2 , та «Мерседес», н.з. НОМЕР_3 , поруч з якими перебували пішоходи ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , не дотримався правого бічного безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, при виникненні перешкоди для руху, чим для ОСОБА_5 являлися автомобілі SUZUKI SX 4 н.з. НОМЕР_2 , та «Мерседес», н.з. НОМЕР_3 , яких він об`єктивно спроможний був виявити, ОСОБА_5 не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, а продовжував рух, та навпроти будинку № 6 по вул. Стадіонній в м. Києві вчинив зіткнення з зазначеними автомобілями, та наїзд на пішоходів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що перебували поруч з ними.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Таким чином ОСОБА_5 своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини, як вони викладені в обвинувальному акті, та заявив клопотання, яке підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього на підставі ст.49 КК України.
Прокурор не заперечив щодо задоволення такого клопотання та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Враховуючи, що з дня вчинення злочину ОСОБА_5 минуло вже більше трьох років, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.
Крім того, відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Тому суд вважає, що права потерпілих не порушуються у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, і вони не позбавлені права звернутися із позовом до ОСОБА_5 в порядку цивільного судочинства.

Але суд також приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову прокурора про відшкодування матеріальної шкоди завданої потерпілим на користь Київської міської клінічної лікарні №6 за їх лікування в сумі 24 336 (двадцять чотири тисячі триста тридцять шість) грн.

На підставі наведеного, керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.284 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього, внесене 29.09.2017 до ЄРДР за № 0001042 - закрити.
Цивільний позов прокурора задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Київської міської клінічної лікарні №6 24 336 (двадцять чотири тисячі триста тридцять шість) грн. за лікування потерпілих.

Стягнення здійснити на р/р №9221 ГУ ДКСУ в м. Києві, код банку 820019, .

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про відшкодування їм матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1