Справа №635/4598/20
Провадження по справі № 1-в/635/723/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миколаївка Слов`янського району Донецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 1) 11 січня 2018 року Новоайдарським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 100 годин,

В С Т А Н О В И В:

За вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ) засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом визначеного судом строку один рік шість місяців не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 715,00 гривень за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 06 червня 2019 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного ОСОБА_6 вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України. Направлено засудженого ОСОБА_6 для відбування покарання у виді обмеження волі строком на два роки, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України.

Початок строку відбування покарання 01 липня 2019 року.

Кінець строку відбування покарання 01 липня 2021 року.

ОСОБА_6 01 липня 2019 року самостійно прибув з Новоайдарського РВ з питань пробації до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)».

Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_4 та голова спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 звернулися до Харківського районного суду Харківської оюласті із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , в обгрунтування якого посилаються на те, що засуджений станом на 22 липня 2020 року відбув більше ніж призначеного судом строку покарання; за власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати; за час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має, за сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався три рази, характеризується позитивно; працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи згідно із ст. 60 КВК України, до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; за вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року має судові витрати на користь держави за проведення судової експертизи у розмірі 715,00 гривень, які відшкодував в повному обсязі; на теперішній час усі судові витрати відшкодовані, виконавчі листи до установи не надходили; рішенням комісії Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» від 17 червня 2020 року протокол №15, засудженому відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка стала на шлях виправлення, але написала заяву про відмову від застосування ст. 82 КК України; вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою; після звільнення має намір мешкати за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 липня 2020 року клопотання призначено до розгляду у судовому засіданні на 10 серпня 2020 року.

У зв`язку з неявкою учасників провадження розгляд клопотання відкладено на 25 серпня 2020 року.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_6 своїми процесуальними правами не скористались, у судове засідання 25 серпня 2020 року повторно не з`явились, надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, проти умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання не заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та оглянувши матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно із п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 квітня 2002 року за №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі с. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має сама активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній засуджений вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року за злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. З 01 липня 2019 року відбуває покарання у Державній установі «Хролівський виправний центр (№140)».

Зі змісту характеристики на засудженого ОСОБА_6 , складеної начальником відділення соціально-психологічної служби молодшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 та погодженої начальником сектору СВПР майором внутрішньої служби ОСОБА_8 15 липня 2020 року, вбачається, що засуджений за власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати; працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи відповідно до вимог ст. 60 КВК України; до виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставленні завдання виконує своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням; за час відбування покарання в установі випадків порушення правил відбування покарання не допускав, стягнень не має; за сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався три рази; характеризується позитивно; у відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги; виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає; відповідно до ст. 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів серед засуджених згідно ст. 66 КВК України; за власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження», «Підготовка до звільнення»; подає позитивний приклад для інших засуджених; за характером врівноважений, цілеспрямований; у відношенні до засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки з різними категоріями засуджених; відповідно до с. 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом листування, побачень, телефонних розмов; отримує посилки, передачі; вину у вчиненому злочині визнає, міру покарання вважає справедливою.

Відповідно до довідки начальника відділення соціально-психологічної служби молодшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 від 15 липня 2020 року засуджений ОСОБА_6 стягнень не має, за сумлінну поведінку і ставлення до праці заохочувався начальником установи у виді подяки три рази.

Згідно довідки начальника сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку головного бухгалтера ОСОБА_9 на дату видачі довідки виконавчі листи на засудженого ОСОБА_6 до Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» не надходили, за час відбування покарання згідно поданої заяви з особистого рахунку ОСОБА_6 утримано кошти в сумі 715,00 гривень для дострокового погашення судових витрат на користь держави згідно вироку Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року. Тобто, на теперішній час усі судові витрати відшкодовані.

Відповідно до довідки про працевлаштування та нарахування заробітної плати засудженому ОСОБА_6 , складеної начальником майстерні ОСОБА_10 13 липня 2020 року, засуджений з липня 2019 року по липень 2020 року працевлаштований в обслуговуючому персоналі установи, за що йому була нарахована заробітна плата, про що також свідчить довідка про доходи за підписом головного бухгалтера ОСОБА_9 .

В матеріалах особової справи засудженого містяться пояснення ОСОБА_6 про те, що після звільнення він буде мешкати за адресою: АДРЕСА_2 . З довідки начальника Новоайдарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Луганській області від 17 квітня 2020 року вбачається, що 17 квітня 2020 року з метою з`ясування можливості проживання ОСОБА_6 після звільнення за адресою: АДРЕСА_2 , було здійснено перевірку за вказаною адресою та під час перевірки встановлено, що в даній квартирі на даний час ніхто не проживає, засуджений раніше проживав в цій квартирі разом із своєю матір`ю, яка померла, зі слів співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2 та КП «Жилбудсервіс» перешкод для проживання за даною адресою не має.

Отже, зміст досліджених в ході судового розгляду матеріалів особової справи свідчить, що ОСОБА_6 на час розгляду заявленого клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання довів своє виправлення, мета покарання досягнута в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року.

Враховуючи викладене, а також дані про особу засудженого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду клопотання відбув понад фактичного строку покарання, а тому підлягає звільненню від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр №140» ОСОБА_4 та голови спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Новоайдарського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року умовно достроково на невідбутий строк покарання десять місяців шість днів.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення зупиняє її виконання.

Повний текст судового рішення у формі ухвали складено 25 серпня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1