Справа № 405/7303/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000220, клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровограда, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу домашній арешт підозрюваній ОСОБА_5 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру про те, що на території Кіровоградської області діє злочинна група, яка незаконно займається виготовленням наркотичних засобів і психотропних речовин та збуває на території м. Кропивницького, також налагодили реалізацію серед осіб, які відбувають покарання в державній установі «Кропивницька виправна колонія № 6».
Крім цього, під час проведення ряду слідчих дій в рамках вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 , отримує від ОСОБА_5 , наркотичні засоби, та в подальшому, за допомогою мобільного терміналу зв`язується з наркозалежними міста Кропивницький, та в подальшому із вказаними особами вирішують час та місце, де буде здійснюватися продаж наркотичних засобів.
Встановлено, що мешканець м. Кропивницького, Кіровоградської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, останній раз 18.04.2014 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, належних висновків не зробив і знову став на шлях систематичної протиправної діяльності з наркотичними засобами і психотропними речовинами.
Не займаючись і не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, ОСОБА_7 настійливо виношуючи корисливі наміри отримання доходів злочинним шляхом, в середині вересня місяця 2020 року, обравши способом реалізації протиправних намірів незаконну діяльність у сфері обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, а предметом цієї діяльності такий наркотичний засіб як «метадон».
Реалізовуючи свої протиправні наміри, ОСОБА_7 за попередньою змовою зі своєю знайомою, мешканкою м. Кропивницький ОСОБА_5 , в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, не бажаючи займатися суспільно - корисною працею, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, обрали предметом своєї протиправної діяльності - метадон, який обмежений у вільному обігу, та спосіб незаконного збагачення - його незаконне придбання, зберігання з метою збуту особам, які його вживають.
Так, ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, за попередньою домовленістю безоплатно придбав мешканки м. Кропивницького ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та на даний момент проживає за адресою: АДРЕСА_1 , наркотичний засіб метадон, для його подальшого збуту.
Вчиняючи за місцем свого мешкання в кімнаті АДРЕСА_2 , дії з підготовки їх до збуту, зважував, фасував окремими дозами та пакував у пакетики на зіп-застібці.
Підготовленні, таким чином, наркотичні засоби ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 незаконно зберігав з метою збуту за вказаною адресою, та збував наркозалежним особам.
Крім того, з метою підтвердження фактів збуту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наркотичних засобів, визначення їх видів, реалізованої кількості, працівниками УСР ДСР НПУ здійснені негласні слідчі (розшукові) дії з використанням легендованої особи під вигаданим прізвищем ОСОБА_8 , який діяв у відповідності до постанови про проведення НС(р)Д контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, якою задокументовано епізод збуту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 наркотичного засобу «метадон».
Так, 19.09.2020, в період часу з 10 год. 00 хв. по 10 год. 15 хв. ОСОБА_7 , біля будинку 1А по вул. Ушакова у м. Кропивницький, збув ОСОБА_8 три пакетики на зіп-застібці з кристалічною речовиною, загальною масою 0,7574 г., в якій, згідно висновку експерта № 1343 від 05.10.2020 р., міститься наркотичний засіб «метадон», обіг якого обмежено, отримавши у якості сплати грошові кошти в сумі 1000 гривень, банкнотами, які раніше були оглянуті та вручені ОСОБА_8 для проведення оперативної закупки, частину яких, ОСОБА_7 , згодом передав ОСОБА_5 .
Три з цих банкнот номінальною вартістю 200 грн. та 20 грн. з серіями та номерами ЄЄ6712024, ЧГ1414703, ЧГ8074396, були виявлені та вилучені працівниками поліції у ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 квартирі АДРЕСА_3 .
Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_5 вчинила незаконне, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України.
У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Кіровограда, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та на даний момент проживаюча за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима.
Так, 03.11.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Під час розгляду клопотання прокурор зазначив про обґрунтованість підозри, наявність ризиків, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт.

У судовому засіданні захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши, що матеріали клопотання не містять доказів на обґрунтування оголошеної підозри та заявлених ризиків, крім того, прокурором висловлюються загальні твердження, без належної правової аргументації, а вразі застосування запобіжного заходу просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

У судовому засідання підозрювана заперечувала проти задоволення даного клопотання, спростувала оголошену їй підозру, при цьому зазначила, що на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, а застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, позбавить її можливості вразі хвороби дітей ходити до лікарні.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до такого.

03.11.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали справи за клопотанням слідчого, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового слідства ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке 06.07.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220, а саме у вчиненні незаконного, зберігання з метою збуту та збут наркотичного засобу, за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, санкцією якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Також, слідчий суддя встановив наявність наступних ризиків передбачених:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення її провини, що свідчить про те, що остання може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду.

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваною впливати на свідків, а також інших учасників кримінального провадження, які ще в судовому засіданні не допитувалися.

Разом з тим, прокурором не доведено існування інших ризиків, доказів, що свідчать про їх існування під час розгляду слідчому судді не надано.

Обґрунтованість підозри та наявність ризиків, підтверджується протоколом обшуку , протоколом про результати контролю за вчиненням злочину, протоколом оперативної закупки, висновком експерта, повідомленням про підозру, протоколом допиту свідка, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с. 14-29, 30-37, 38, 56-57,39-48, 49-51, 58-60, 61-63 ).

Щодо обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).
Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.
Наявність у особи підозрюваної постійного місця проживання, сталих соціальних зв`язків, двох неповнолітніх дітей не є обставинами, що спростовують оголошену підозру та встановлені ризики.

Усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж домашній арешт, при цьому слідчий суддя покладає на підозрювану обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст.176-199, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюванійОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжний захід домашній арешт на строк до 19.12.2020 року, який полягає в забороні останній з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня залишати квартиру АДРЕСА_4 .
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 на строк до 19.12.2020 року наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту у якому вона зареєстрована та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні за винятком їх участі у процесуальних діях.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Дата закінчення дії ухвали слідчого судді визначити до 19.12.2020 року.
Ухвалу передати до Кропивницького ВП ГУ НП України у Кіровоградській області для виконання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4 ст.181 КПК України).
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_9