Справа № 748/1162/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/681/20
Категорія - ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 січня 2020 року за № 0000024, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семенівка Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, на час розгляду справи працюючого в ТОВ «Торффайн» укладником, розлученого, має одну неповнолітню дитину, учасника бойових дій, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки два місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку у законну силу обрано ОСОБА_8 захід забезпечення кримінального провадження у виді особистого зобов`язання та покладено на нього зобов`язання: не відлучатися за межі Чернігівського району Чернігівської області без дозволу суду.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 6 864 грн. 90 коп. процесуальних витрат.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 травня 2020 року, на мобільний телефон марки «Huawei DRA-LX2» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» і карткою мобільного оператора TOB «лайфселл».

Мобільний телефон марки «Huawei DRA-LX2» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» і карткою мобільного оператора TOB «лайфселл», переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Головного управління Національної поліції в Чернігівській області - повернуто ОСОБА_8

Оптичні диски № 1873/14/285. № 1874/14/285, № 1070/14/285, № 2035/14/285т. № 2034/14/285, № 2003/14/285, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження, постановлено зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав боєприпаси - 610 патронів калібру 7,62x39 мм, які переніс до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де незаконно, без передбаченого законом дозволу, їх зберігав з метою подальшого збуту.

Продовжуючи злочинну діяльність, 02 квітня 2020 року, у денний час, ОСОБА_8 частину вищевказаних боєприпасів у кількості - 310 патронів калібру 7,62x39 мм незаконно без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту автомобілем марки ВАЗ-21096, державний номерний знак НОМЕР_3 , перевіз на вул. Танкістів у смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області.

Продовжуючи злочинну діяльність, 02 квітня 2020 року, близько 11 години, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 11 по вул. Танкістів у смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, з корисливих мотивів незаконно без передбаченого законом дозволу за 2400 гривень збув ОСОБА_9 310 патронів калібру 7,62x39 мм, які згідно з висновком експерта № 410 від 14 квітня 2020 року є боєприпасами, придатними до стрільби, з яких 302 патрони є бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками калібру 7,62x39 мм та 8 патронів є бойовими проміжними патронами зі зменшеною швидкістю куль калібру 7,62x39 мм та які виготовлені промисловим способом.

Крім того, 06 травня 2020 року, у денний час, ОСОБА_8 частину вищевказаних боєприпасів у кількості - 300 патронів калібру 7,62x39 мм незаконно, без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого збуту автомобілем ВАЗ-21096, державний номерний знак НОМЕР_3 , перевіз на вул. Танкістів у смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області.

Продовжуючи злочинну діяльність, 06 травня 2020 року, близько 12 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи біля будинку № 11 по вул. Танкістів у смт. Гончарівське Чернігівського району Чернігівської області, з корисливих мотивів незаконно, без передбаченого законом дозволу за 2400 гривень повторно збув ОСОБА_9 300 патронів калібру 7,62x39 мм, які згідно висновку експерта № 559 від 15 травня 2020 року є боєприпасами, придатними до стрільби, з яких 289 патронів є бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками калібру 7,62x39 мм, 10 патронів є бойовими проміжними патронами з трасуючими кулями калібру 7,62x39 мм та 1 патрон є мисливським калібру 7,62x39 мм, які виготовлені промисловим способом.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим за ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд при ухваленні вироку частково дотримався вимог ст. 65 КК України, а саме, не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, суб`єктивна сторона яких характеризується виключно прямим умислом, що підвищує суспільну небезпеку скоєного, обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення кримінального правопорушення повторно. Вказує, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, оскільки після засудження за зберігання боєприпасів без мети збуту та відбуття призначеного судом за це покарання, не пов`язане з позбавленням волі, вчинив кримінальні правопорушення підвищеної суспільної небезпеки, а саме, почав незаконно збувати бойові припаси. Звертає увагу, що судом безпідставно враховано факт перебування на утриманні ОСОБА_8 неповнолітньої дитини, оскільки син постійно проживає з колишньою дружиною обвинуваченого у м. Києві, а також безпідставно враховано позитивні характеризуючі матеріали. Наголошує, що судом не взято до уваги нещирість ОСОБА_8 та намагання ввести суд в оману щодо походження реалізованих ним боєприпасів. Крім того, судом безпідставно визнано пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченого визнання вини, щире каяття.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинувачений ОСОБА_8 просить апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2020 року залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав, думку обвинуваченого та захисника, які заперечували на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку протиправних діянь, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, які ретельно досліджені і перевірені в судовому засіданні та об`єктивно оцінені у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Кваліфікація дій ОСОБА_8 та фактичні обставини скоєння ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Відтак, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні дій, які виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України правильною.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував

характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних обвинуваченим кримінальних правопорушень, конкретні обставини скоєння кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, відповідно до положень ст. 89 КК України є не судимим, його позитивну характеристику за місцем проживання, активну участь у громадському житті селища, те, що він має неповнолітню дитину, з військової служби звільнився, за місцем проходження служби характеризувався виключно позитивно, є учасником бойових дій, має ряд державних нагород, приймав участь у миротворчих місіях, має матір хвору на тяжке захворювання, також врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме, визнання вини, щире каяття, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінальних правопорушень повторно, також врахував висновок органу пробації про можливість остаточного виправлення обвинуваченого без призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, та дійшов висновку про призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміновані йому кримінальні правопорушення, виправлення якого визнав за можливе без відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

При цьому колегія суддів вважає слушними та обґрунтованими вимоги прокурора, що вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.

Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 65 КК України при призначення покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Проте, місцевим судом при ухваленні вироку зазначені вимоги закону було дотримано частково.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких. Однак при призначенні йому покарання судом не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, суб`єктивна сторона яких характеризується виключно прямим умислом, що підвищує суспільну небезпеку скоєного, обставину, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину повторно.

Колегія суддів відмічає, що судом також не в повній мірі враховано особу обвинуваченого. На даний час ОСОБА_8 у порядку ст. 89 КК України вважається раніше не судимим. Проте, як видно раніше відповідно до вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30.08.2018 року притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України за збут боєприпасів. Будучи знятим з обліку 24 вересня 2019 року в органах пробації по відбуттю іспитового строку, впродовж наступних семи місяців вчинив два нові умисні аналогічні тяжкі кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_8 на шлях виправлення не став, оскільки після засудження за зберігання бойових припасів без мети збуту та відбуття призначеного судом за це покарання, не пов`язане з позбавленням волі, вчинив кримінальні правопорушення підвищеної суспільної небезпеки, а саме розпочав незаконно збувати бойові припаси.

Безпідставно судом враховано факт перебування на утриманні ОСОБА_8 неповнолітньої дитини, адже син постійно проживає з колишньою дружиною обвинуваченого у м. Києві.

Крім того, безпідставно судом враховано позитивні характеризуючи матеріали на ОСОБА_8 за місцем проходження ним служби у минулому, оскільки всі надані стороною захисту нагороди та грамоти було вручено обвинуваченому до засудження його 30.08.2018 року вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області а ч. 1 ст. 263 КК України. (а.п. 102-110).

Також заслуговує на увагу вказівка прокурора на неправомірне визнання пом`якшуючими покарання обвинуваченого обставинами, зокрема, визнання вини та щире каяття.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності від 23.12.2005 року № 12, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особі до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, тобто визнання вини особою є складовою прояву щирого каяття та не може окремо визнаватися пом`якшуючою покарання обставиною.

Як вбачається з обвинувального акту, такої пом`якшуючої покарання ОСОБА_8 обставини у ході досудового розслідування встановлено не було.

Так, як видно з показань обвинуваченого, як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду, ОСОБА_8 надав нещирі показання щодо походження реалізованих ним бойових припасів. Виходячи з його показань патрони, які у квітні-травні 2020 року від продав ОСОБА_9 , у період проходження служби за його вказівкою були утилізовані його підлеглими солдатами шляхом закопування у землю у лісосмузі. Після розмови з ОСОБА_9 , який цікавився придбанням боєприпасів, згадав про раніше закопані патрони у кількості 610 штук, які вирішив продати замовнику. У квітня 2020 року пішов у лісовий масив, де відкопав раніше сховані патрони. Однак, у травні 2020 року після його затримання на пропозицію слідчого провести за його участі слідчий експеримент, у ході якого показати місце утилізації бойових припасів, відмовився, оскільки не пам`ятає його розташування, що свідчить про приховування ОСОБА_8 суттєвих обставин вчинених ним кримінальних правопорушень і не може свідчити про повне та щиросердне його розкання.

З урахуванням того, що обвинувачений після засудження за аналогічні злочини і погашення судимості, не зробив для себе відповідних висновків про злочинність своїх дій, продовжував скоювати аналогічні злочини, які були скоєні ним впродовж семи місяців після зняття з обліку в органах пробації, скоєні ним злочини складають підвищену суспільну небезпеку, колегія суддів вважає, що покарання, призначене місцевим судом, буде не достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого, а тому апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2020 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок. ОСОБА_10 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Строк покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4