Єдиний унікальний номер судової справи 201/9399/20
Номер провадження 1-кс/201/3551/2020
УХВАЛА
Іменем України

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2020р. про відмову у визнанні потерпілою в кримінальному провадженні № 0000337 від 24.09.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, в порядку ст. 303 КПК України, в якій просила суд визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2020р. про відмову у визнанні її потерпілою в кримінальному провадженні № 0000337 від 24.09.2020р.

В обґрунтування скарги заявник вказала, що 28.09.2020р. вона звернулася із клопотанням до слідчого про залучення її у якості потерпілої по кримінальному провадженні за 0000337 внесеного до ЄРДР 23.09.2020р.
Постановою заступника начальника дізнання Соборного Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 від 30.09.2020р. їй відмовлено у задоволенні клопотання про залучення її у якості потерпілої по кримінальному провадженні за № 0000337.

Вважає постанову незаконною, прийнятою без з`ясування усіх обставин кримінального провадження. Тому просила визнати незаконною та скасувати постанову заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2020р. про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні № 0000337 від 24.09.2020р., зобов`язати начальника сектору дізнання або іншого слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілу по кримінальному провадженню.

Заявник ОСОБА_3 надала до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути скаргу за її відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, скаргу просив задовольнити. У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі іншого заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Постановою заступника начальника дізнання Соборного Дніпровського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 від 30.09.2020р. ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення її у якості потерпілої по кримінальному провадженні за № 0000337, оскільки ОСОБА_3 не є власником майна, спір щодо права власності у порядку поділу майна подружжя не розглянутий, а тому їй не може бути заподіяна шкода.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Вимогами ч.5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, однак слідчим при винесенні постанови вказані вимоги не дотримані.
Слідчим не враховано, що завдання моральної, матеріальної шкоди у момент вчинення можливого злочину, не може бути доведеним певними доказами і такі обставини можуть бути доведені під час досудового розслідування заявниками за наявності в ньому процесуального статусу потерпілих, який забезпечить їм ряд визначених законом прав, зокрема, заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо завданої шкоди, тощо. А безпідставна та невмотивована відмова слідчого ОСОБА_4 у визнанні потерпілою ОСОБА_3 може призвести до однобічності та неповноти досудового розслідування.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито належних заходів для повного з`ясування факту можливого завдання шкоди заявникам кримінальним правопорушенням та відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 , як особа, яка повідомила про кримінальне правопорушення, не завдано шкоди, а тому оскаржувана постанова є незаконною.
Також, суд звертає увагу на те, що у постанові не зазначено з яких підстав ОСОБА_3 вважає себе потерпілою, не зазначено чи допитувалася вона щодо завданої їй шкоди і в чому вона, на її думку, полягає.
Слідчий суддя, перевіривши матеріали поданої скарги, дійшов висновку про скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , як таку, що винесена слідчим передчасно, оскільки постанова є невмотивованою та необґрунтованою, відповідно до положень ч. 5 ст. 110 КПК України.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість вимог поданої скарги в частині скасування заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2020р. про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , а тому приходить до висновку про її задоволення, в цій частині.
Щодо вимог про зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_3 як потерпілу у кримінальному провадженні, то у їх задоволенні слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 303 КПК України оскарженню підлягає бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.
Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Відповідно до ч. 4 даної статті дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Проаналізувавши норми Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 40-1 КПК України, якими встановлено перелік повноважень дізнавача під час досудового розслідування, суд приходить до висновку, що залучення ОСОБА_3 як потерпілої особи, виходить за межі повноважень слідчого судді, і відноситься до дискреційних повноважень слідчого, дізнавача. Слідчий суддя не має повноважень зобов`язати дізнавача, слідчого чи прокурора вчинити дії, які він не зобов`язаний вчиняти в установлений КПК України строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 55, 93, 153, 220, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2020р. про відмову у визнанні потерпілою в кримінальному провадженні № 0000337 від 24.09.2020р. задовольнити частково.

Постанову заступника начальника сектору дізнання Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 30.09.2020р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні № 0000337 від 24.09.2020р. - скасувати.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1