У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород кримінальне провадження за №0000187 по обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 28 - ч.1ст.366 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ч.5 ст. 27 - ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні кримінальне провадження за №0000187 по обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 28 - ч.1ст.366 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ч.5 ст. 27 - ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України.

До початку судового розгляду, при проведенні підготовчого засідання, з ініціативи суду поставлено на обговорення питання про правильність визначення територіальної підсудності даного кримінального провадження.
Прокурор вважає, що справа підсудна Ужгородському міськрайонному суду Закарпатської області.
Обвинувачений ОСОБА_4 , та його захисник адвокат ОСОБА_7 , залишили вирішення вказаного питання на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 , та його захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , залишили вирішення вказаного питання на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_5 , зазначив, що на момент вказаних в обвинувальному акті подій юридична адреса місцезнаходження ТОВ «ЕЛБИ» була в м.Київ, де фактично директором був він.
Обвинувачений ОСОБА_6 , та його захисник адвоката ОСОБА_11 , залишили вирішення вказаного питання на розсуд суду.
Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши зміст обвинувального акту, вважає, що він підлягає направленню до Закарпатського апеляційного суду для визначення підсудності даного кримінального провадження, з огляду на наступні обставини:
Під час підготовчого засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 ст. 314 КПК України, у тому числі і направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Питання про визначення територіальної підсудності підлягає першочерговому вирішенню під час підготовчого засідання, оскільки порушення правил підсудності належить до істотних порушень вимог кримінального процесуального закону відповідно до вимог ст.412 КПК України. Якщо судове рішення ухвалено з порушенням правил підсудності, воно у будь-якому разі підлягає скасуванню судом вищої інстанції згідно із п.6 ч.2 ст.412 КПК України.
Відтак всі інші питання, у тому числі щодо призначення до судового розгляду чи повернення обвинувального акту прокурору, мають вирішуватися належним судом, якому підсудне дане кримінальне провадження.
Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За приписами статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права… Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 8 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду. В сукупності ці правила забезпечують розгляд справи судом, встановленим законом.
Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Інтерпретація суті поняття "суд, встановлений законом" викладена Європейським судом у рішенні в справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року та полягає у наступному: "п.23. Відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява N 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року)… 24. Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії", що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)". 25. У пп. 107-109 рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії " Суд дійшов до висновку, що національний суд не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом, і, таким чином, не міг вважатися судом, "встановленим законом".
Зазначена правова позиція дає можливість виділити дві умови відповідності критерію "суд, встановлений законом": організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції).
У п.64 рішення у справі "Йоргіч (Jorgic) проти Німеччини" від 12.07.2007 року ЄСПЛ вказав, що справу перш за все слід розглянути за статтею 6 § 1 Конвенції щодо того, чи був заявник засуджений "судом, встановленим законом". Суд зазначає, що цей вислів віддзеркалює принцип верховенства права, котрий є невід`ємною частиною системи захисту, запровадженої Конвенцією і її Протоколами. "Закон", у розумінні статті 6 § 1 Конвенції, включає, зокрема, законодавство щодо встановлення і компетенції судових органів (див., inter alia, Lavents проти Латвії, № 58442/00, § 114, 28 листопада 2002 р.). Отже, якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є "встановленим законом" у розумінні статті 6 § 1 (для порівняння, Coeme та Інші проти Бельгії, №№ 32492/96, 32547/96, 32548/96, 33209/96 і 33210/96, §§ 99 і 107-08, ECHR 2000-VII).
Відповідно ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, а саме:
ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, а саме розтрату чужого майна шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачений ч.2 ст.28-ч.1 ст.366 КК України, тобто внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.191 КК України, а саме заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.28-ч.1 ст.366, а саме внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.27-ч.5 ст.191, а саме пособник у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі, та у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбачений ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, а саме пособник у внесенні службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до пред`явленого обвинувачення, 05.07.2016 між замовником - Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» в особі в.о. директора ОСОБА_4 та підрядником - ТОВ «ЕЛБИ» в особі директора ОСОБА_5 укладено договір №55/16 на виконання робіт з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород». Відповідно до умов даного договору ТОВ «ЕЛБИ» взяло на себе зобов`язання до 31 грудня 2016 року в межах динамічної договірної ціни виконати на свій ризик, відповідно до проектної документації, всі передбачені договором роботи з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015 - 45342000-6, «Зведення огорож, характеристики будівництва/робіт- ІА13 5 (реконструкція), відповідно до наданої пропозиції та динамічної договірної ціни в розмірі 7 078 571, 42 гривень.
В подальшому, ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «ЕЛБА» протягом серпня-грудня 2016 року, достовірно знаючи про наявність фінансування виконання будівельних робіт з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015 - 45342000-6), з метою незаконного заволодіння коштами обласного бюджету в особливо великому розмірі, умисно з корисливих мотивів, за попередньою змовою із виконувачем обов`язків директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» ОСОБА_4 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, без залучення в комісію інженера технічного нагляду ОСОБА_6 , внесли зміни до проектної документації по даному об`єкту, якими замінили конструктивні елементи огорожі (зменшивши висоту огорожі), при цьому загальну кошторисну вартість по даному об`єкту не зменшили.
В подальшому, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду виконувача обов`язків директора ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород», діючи у попередній змові із ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, ігноруючи відсутність звіту за результатами проведення державної експертизи проекту по даному об`єкт' (корегованого), а також відсутністю сертифікату походження будівельних матеріалів, використаних під час реконструкції на даному об`єкті, діючи умисно, з корисливих мотивів, в інтересах ТОВ «ЕЛБИ», за пособництва інженера технічного нагляду УКБ Закарпатської ОДА ОСОБА_6 , який своїм підписом на поданих ОСОБА_5 документах засвідчив нібито виконання ТОВ «ЕЛБИ» з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015 - 45342000-6) повного обсягу робіт, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах в декілька етапів власноручно підписав та завірив круглою печаткою ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 на загальну суму 7029863, 05 гривень з ПДВ, до яких ОСОБА_5 внесено завищені обсяги виконаних робіт та завищену ринкову вартість на будівельні матеріали, використаних на проведення «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:2015 - 45342000-6), чим самим завищив загальну вартість виконаних будівельних робіт по даному об`єкту на суму, згідно висновку експерта №0019/2020 від 16.07.2020 -961929,47 гривень.
Підписання наведених вище документів із внесеними до них недостовірними відомостями щодо вартості та обсягів виконаних будівельних робіт з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» стало правовою підставою до виставлення товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛБИ» в період серпень-грудень 2016 року виставлено рахунки про оплату на загальну суму 7 029 863.05 гривень, які Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» оплачені в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів через ГУДКУ у Закарпатській області рахунок № НОМЕР_1 (МФО 820172) на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕЛБИ» № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Райфайзен банк Аваль» МФО 380805.
Отримавши кошти від ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» на банківський рахунок ТОВ «ЕЛБА» в тому числі в сумі 961929,47 гривень внаслідок завищення об`ємів та вартості виконаних робіт, ОСОБА_5 , який є власником та розпорядником коштів даного товариства, отримав можливість розпоряджатися ними на власний розсуд.
Внаслідок вчинення ОСОБА_4 за попередньою змовою із директором ТОВ «ЕЛБИ» ОСОБА_5 за пособництва інженера технічного нагляду управління капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 , із обласного бюджету незаконно вилучено бюджетні кошти в сумі 911226.91 гривень, чим самим завдано територіальній громаді Закарпатській області матеріальних збитків в особливо великому розмірі, так як вказана суму в 600 разів і більше перевищує встановлений на 2016 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.
Крім цього, ОСОБА_4 обіймаючи посаду виконувача обов`язки директора Закарпатського обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Ужгород» (надалі ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород»), виконуючи організаційно- розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою даної юридичної особи, за попередньою змовою із директором ТОВ «ЕЛБИ» ОСОБА_5 та за пособництва інженера технічного нагляду Управління капітального будівництва Закарпатської обласної державної адміністрації ОСОБА_6 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, грубо порушуючи вимоги п.2 Національного стандарту України ДСТУ Б Д.1.1*1:2013 «Правил визначення вартості будівництва» щодо обов`язковості застосування примірних форм первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма №КБ 3) при визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах в період з серпня по грудень 2016 року в декілька етапів власноручно підписав та завірив круглою печаткою ЗОКП «Міжнародний аеропорт Ужгород» акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3 на загальну суму 7029863, 05 гривень з ПДВ, до яких ОСОБА_5 внесено завищені обсяги виконаних робіт та завищену ринкову вартість на будівельні матеріали, використаних на проведення" «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» (код за ДК 021:20-6), чим самим завищив загальну вартість виконаних будівельних робіт по даному об`єкту на суму, згідно висновку експерта №0019/2020 від 16.07.2020 - 961929,47 гривень.
Підписання наведених вище документів із внесеними до них недостовірними відомостями щодо вартості та обсягів виконаних будівельних робіт з «Реконструкції огорожі території міжнародного аеропорту «Ужгород» стало правовою підставою до виставлення товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛБИ» в період серпень-грудень 2016 року рахунків про оплату на загальну суму 7 029 863,05 гривень, які Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» оплачені в повному обсязі, шляхом перерахування грошових коштів через ГУДКУ у Закарпатській області рахунок № НОМЕР_1 (МФО 820172) на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕЛБИ» № НОМЕР_2 . відкритий в АТ «Райфайзен банк Аваль» МФО 380805.
Злочин, передбачений ст. 191 КК України є тяжким правопорушенням і вважається закінченим з моменту коли службова особа незаконно розпорядилася коштами.
Частина 5 стаття 191 КК України, встановлює кримінальну відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, у великих розмірах. При цьому, привласнення вважається закінченим з моменту вилучення чужого майна й отримання винним можливості розпоряджатися ним як своїм власним. Момент закінчення розтрати збігається з моментом витрачання чужого майна. Заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем вважається закінченим з моменту отримання можливості розпорядитися ним на власний розсуд. Отже, встановлення закінчення злочину, передбаченого ст. 191 КК України, як обовязкової складової його обєктивної сторони, законодавець повязує з часом виникнення у винного реальної можливості розпоряджатися майном, жодним чином не повязуючи це з місцем знаходження майна чи з місцем проведення певних робіт.
Відповідно до ч.1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.
Суд виходить з того, що згідно п.6 ч.2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підставою для скасування судового рішення у справі в будь-якому разі.
Встановлено, що місцезнаходження юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛБИ», на час вказаних в обвинувальному акті подій було м.Київ, на рахунок якого Закарпатським обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Ужгород» за вказаних вище обставин, через ГУДКУ у Закарпатській області рахунок №5946 (МФО 820172) було здійснено перерахування грошових коштів, на розрахунковий рахунок ТОВ «ЕЛБИ» № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Райфайзен банк Аваль» МФО 380805 в сумі 7 029 863,05 гривень.
На даний час місцезнаходження юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛБИ», є Україна, 02095, місто Київ, ВУЛИЦЯ СРІБНОКІЛЬСЬКА, будинок 22.
В обвинувальному акті, зазначено, що в м. Ужгород, Закарпатської області, мало місце лише виконання зазначених в договорі робіт. Крім цього, в обвинувальному акті, зазначено, що складання договору, проекти документів, їх підготовка в т. ч. Довідки про вартість виконаних робіт здійснювалось зокрема ОСОБА_5 директором ТОВ «ЕЛБИ» місцезнаходження якого Україна, 02095, місто Київ, ВУЛИЦЯ СРІБНОКІЛЬСЬКА, будинок 22.
Таким чином, розгляд кримінального провадження повинен проводити суд першої інстанції за місцем розтрати та заволодіння чужим майном, тобто за місцем незаконного розпорядження коштами, а саме за місцем реєстрації підрядника - ТОВ «ЕЛБИ», що територіально відноситься до юрисдикції Дарницького районного суду м. Києва.
Враховуючи викладене, обвинувальний акт слід вважати таким, що надійшов до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з порушенням правил територіальної підсудності.
Крім того, відповідно до ст.34 ч.1 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала..
Враховуючи, вказані приписи закону та те, що Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області та Дарницький районний суду м. Києва, перебувають в межах юрисдикції різних апеляційних судів, питання про направлення вказаного кримінального провадження має бути вирішено колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що зумовлює направлення вказаного провадження до зазначеного суду.
Враховуючи, що до початку судового розгляду слід вирішити питання підсудності даної справи в межах юрисдикції різних апеляційних судів, суд вважає за доцільне направити кримінальну справу до Закарпатського апеляційного суду для направлення подання до Верховного Суду для передачі справи за підсудністю.
Як вже зазначалось, (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України) судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо було порушено правило визначення територіальної підсудності. За таких умов заявлене клопотання захисника обвинуваченого щодо повернення прокурору матеріалів обвинувального акту, не може бути вирішено.
На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 315, 316, 369-372, 392 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000187 по обвинуваченні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 191, ч.2 ст. 28 - ч.1ст.366 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень(злочинів), передбачених ч.5 ст. 27 - ч.5 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366 КК України направити до Закарпатського апеляційного суду для вирішення питання про звернення з поданням до Верховного Суду про визначення підсудності цього кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 ш