КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рівному, є громадянином України, з вищою освітою, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 листопада 2020 року включно.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та є достатні підстави вважати наявність ризиків, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, та прийшов до висновкупро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт у нічний час доби.
Сторона захисту вважає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою та такою, що винесена з порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Докази, які надані в обґрунтування клопотання слідчим, не досліджені належним чином та не відповідають дійсності, а тому дана ухвала підлягає скасуванню.
В доповненнях до апеляційної скарги, поданих до суду 01 жовтня 2020 року та 22 жовтня 2020 року, захисник стверджує, що при постановленні оскаржуваної ухвали мала місце неповнота судового розгляду, оскільки слідчим суддею було відхилено доводи сторони захисту про те, що у матеріалах досудового розслідування відсутні прямі докази вини підозрюваного ОСОБА_6 , а також не було враховано істотну обставину, яка зменшує ризики переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду та незаконного впливу на потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинення іншого кримінального правопорушення.
Також, як вказує апелянт, слідчий суддя не дав належної оцінки показанням підозрюваного ОСОБА_6 , який під час судового розгляду зазначив, що сам відвіз потерпілу до лікарні, а також вказував, що бажає допомагати потерпілій, однак, якщо буде знаходитися під вартою, не матиме можливості цього зробити.
Крім цього, захисник вказує, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя не надав оцінку доказам, поданим стороною захисту на підтвердження міцних соціальних зв`язків підозрюваного, його репутації та наявності неповнолітньої дитини.
Також, як стверджує сторона захисту, в ухвалі слідчий суддя не обґрунтовує, чому на його думку недостатньо підстав для застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Сторона захисту зазначає, що текст повідомленої ОСОБА_6 підозри не містить мотиву і мети, що є основними обставинами при доказуванні. В свою чергу їх відсутність, конкретно вказує на те, що підозра не може бути обґрунтованою.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу з наступними доповненнями і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Вишгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001041 від 22 вересня 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
22 вересня 2020 року ОСОБА_6 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
23 вересня 2020 року слідчий СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року задоволено вказане клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 листопада 2020 року включно.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.
Так, з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також інші дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Зокрема, як вказав в ухвалі слідчий суддя, підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом огляду місця події від 22 вересня 2020 року, що проводився за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки №:31:017:0178; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 довідкою від 22 серпня 2020 року №1032 від КНП «Вишгородської ЦРЛ» ВРР.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Таким чином, доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Колегією суддів також встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам. На підставі вище викладеного, навіть враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема і те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, неповнолітню дитину, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років та в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, та суду. Також ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , оскільки останньому вручене дане клопотання з додатками, в яких вказані повні анкетні дані вищевказаних осіб. Доведено наявність ризику можливості підозрюваного ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтись на виклики слідчого, прокурора та суду, іншим чином затягувати розгляд провадження, маючи велике коло близьких осіб, друзів та знайомих підмовляти останніх надати органу досудового розслідування чи суду неправдиві показання щодо своєї непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та інше. В обґрунтування можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчим судею встановлено, що ОСОБА_6 , відповідно до показань свідка ОСОБА_15 , схильний до нанесення тілесних ушкоджень жінкам з якими він зустрічається. Окрім цього, ОСОБА_6 може вчинити нове кримінальне правопорушення з метою приховування інкримінованого йому злочину.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги захисника в частині відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не є переконливими.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам КПК України та правовій позиції ЄСПЛ з питань тримання особи під вартою, і що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі з додатками до неї захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
За наведених вище обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив всі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі з доповненнямидоводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 даних про його особу, застосував відносно ньогозапобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 23 вересня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_11 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 20 листопада 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу з наступними доповненнями захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/5325/2020
Єдиний унікальний номер 363/3660/20
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_19
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1