Справа № 589/2393/20
Провадження № 1-кп/589/710/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка кримінальне провадження № 0000671 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, працюючого слюсарем-сантехніком КП «Енергія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020р. близько 07:30 год ОСОБА_4 , проїжджаючи на велосипеді по вул. Короленка в м. Шостка Сумської області, на зупинці, яка розташована навпроти буд. 35, помітив рюкзак, який знаходився без нагляду, та вирішив його вкрасти.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне із корисливих мотивів викрадення чужого майна, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з метою незаконного збагачення, впевнившись у тому, що його дії ніхто не бачить, таємно від оточуючих викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі Мі Рlау», вартістю 2467 грн, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму, після чого з місця скоєння кримінального проступку разом з викраденими майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 15.08.2020р. близько 06:15 год ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, проходячи по вул. Марата в м. Шостка Сумської області, вирішив незаконно проникнути у чиюсь квартиру, щоб в ній поспати. З цією метою, маючи умисел на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_4 без дозволу власника шляхом розбиття вікна незаконно проник до квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , де, перебуваючи незаконно, шукав місце, щоб лягти спати, однак в цей час був помічений власницею квартири.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчинені інкримінованих йому проступків визнав повністю, зазначивши, що обставини, викладені в обвинувальних актах, відповідають дійсності. ОСОБА_4 суду показав, що на зупинці громадського транспорту по вул. Короленка в м. Шостка помітив чужий рюкзак. З вказаного рюкзака витягнув мобільний телефон «Хіаоmі», а сам рюкзак викинув. Потім продав мобільний телефон на ринку за 300 грн. Також вказав, що його при вчиненні крадіжки ніхто не бачив, оскільки поряд нікого не було. Щодо іншого проступку повідомив, що рано вранці 15.08.2020р. він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шукав місце де б поспати. В такому стані він прийшов до будинку АДРЕСА_3 . Гримаючи у вікно однієї із квартир на першому поверсі, розбив його і через нього вліз всередину. Але, побачивши господарку квартири, яка прокинулась від шуму, він втік.

Обвинувачений не оспорює вартості викраденого у ОСОБА_5 майна, не заперечує вірність кваліфікації своїх дій органами досудового слідства, а також критично ставиться до вчиненого та щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, у вказаній заяві зазначила, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду. В матеріалах справи також мається заява потерпілої ОСОБА_5 , в якій остання не заперечує проти розгляду справи без її участі.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. При цьому, учасникам судового розгляду судом було роз`яснено положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а також своїми умисними діями, які виразились у незаконному проникненні до житла, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 , враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України наразі є проступками, а також наступні дані про особу винного. ОСОБА_4 є особою середнього віку, має неповну загальну середню освіту, працює слюсарем сантехніком в КП «Енергія», раніше не судимий, проходив військову службу з 1991 по 1993 роки. Він неодружений, проживає з матір`ю, утриманців не має. За місцем мешкання та роботи обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, разом з тим перебуває на обліку у лікаря - нарколога через синдром залежності від алкоголю.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, крім того за ч. 1 ст. 185 КК України також такою обставиною є добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджено стороною обвинувачення та розпискою потерпілої про отримання викраденого майна.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України судом не встановлено, а за ч. 1 ст. 162 КК України такою обставиною є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини кримінальних правопорушень та наслідки від них, суд дійшов висновку, що за вчинені кримінальні правопорушення обвинувачений заслуговує покарання в межах, передбачених санкціями ч. 1 ст. 162 та ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу.

А саме за ч. 1 ст. 162 КК України слід призначити покарання в вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Між тим, санкція частини 1 статті 185 КК України у редакції Закону України № 2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на момент вчинення кримінального правопорушення санкція цієї статті передбачала штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, визначаючи розмір штрафу за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, ураховуючи положення частини 2 статті 4, статті 5 КК України та беручи до уваги, що закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд визначає розмір штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у редакції кримінального закону, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

З урахуванням викладеного, враховуючи кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, вид сукупності, яка є реальною, разом з тим і відсутність тяжких наслідків, в тому числі й матеріального характеру, добровільне відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_5 , за правилами ст. 70 КК України ОСОБА_4 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточно покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Саме таке покарання буде належною карою за скоєне, упередить вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, сприятиме досягненню мети його виправлення та перевиховання.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 162 КК України у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, який стягнути на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати - вартість проведеної експертизи в розмірі 490 грн 35 к.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Хіаоmі Мі Рlау», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у володінні ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1