Справа № 164/309/19
Провадження № 1-кп/159/37/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
15 січня 2021 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: колегії суддів головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області в режимі відеоконференції з приміщення ДУ "Луцький слідчий ізолятор" кримінальне провадження № 220 180 300 000 000 35 про обвинувачення

ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

Прокурором 04.01.21 р. подано суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 на строк, відповідно, по 60 днів та 2 міс., з огляду на те, що кожен з цих обвинувачених обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів у складі організованої злочинної групи з корисливим мотивом, повторно, багатоепізодно, за що передбачено покарання на строк до 12 р. позбавлення волі, що свідчить про їх сталу схильність до вчинення злочинів; раніше кожен з них судимий та має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачені, які утримуються під вартою, обвинувачуються у вчиненні злочинів під час відбування покарання, а обвинувачений ОСОБА_6 - у вчиненні злочину під час іспитового строку. На даний час судовий розгляд не розпочато, у кримінальному провадженні не досліджено доказів, не допитано свідків та самих обвинувачених; останні можуть чинити незаконний тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Гарантії належної процесуальної поведінки кожного з цих обвинувачених без продовження дії застосування обраних попередньо запобіжних заходів відсутні на даний час. Ризики, що передбачені ст. 177 КПК України, на які він покликається, збереглись, не зменшились. Просить його клопотання задовольнити з підстав, наведених у кожному з них.

Захисники та обвинувачені, які утримуються під вартою, кожен зокрема, заперечили проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою, у вирішенні іншого клопотання заперечень не висловили. Зазначили, що у зв"язку з тривалим терміном, на протязі якого обвинувачені утримуються під вартою, з огляду на їх належну процесуальну поведінку в умовах СІЗО та, очікувано, досить тривалий подальший розгляд справи в судових інстанціях, доцільно та об"єктично можливо змінити обвинуваченим запобіжний на альтернативний - домашній арешт. Обвинувачені запевняють у своїй подальшій належній процесуальній поведінці.

Заслухавши думки осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали кримінального провадження, що стосуються поставлених перед судом питань, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотань прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою кожному з тих обвинувачених, щодо яких надійшло таке клопотання та такий запобіжний захід обирався та продовжувався у виді тримання під вартою, а також - наявність підстав для повного задоволення клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 ; наявність підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на домашній арешт.

Прокурор проти задоволення клопотань захисників та їх підзахисних в частині зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт заперечив з огляду на те, що ризики, згадані ним у доводах за його клопотанням збереглись та не зменшились; обвинувачені є неодноразово судимими і їм інкриміновано вчинення злочину під час відбування покарання; прибуття їх у судове засідання буде ускладненим з огляду на відсутність у них коштів на проїзд до м. Ковеля Волинської області, та віддаленість їх місць проживання від місця розташування Ковельського міськрайсуду Волинської області.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання по порушених питаннях, зазначає, що відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Крім того незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Термін дії ухвал суду по питанню нині чинного запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.01.21 р. включно.

Проаналізувавши доводи сторін, суд враховує, що у судовому засіданні ще не допитані свідки, обвинувачені, не досліджені інші докази, прокурор у судовому засіданні 15.01.21 р. зазначив, що з повним обсягом доказів, які сторона обвинувачення має намір надати суду, він на даний час остаточно визначитись не має змоги; є об"єктивна необхідність у оголошенні перерви у судовому засіданні на іншу дату та вирішити справу по суті до 18.01.21 р., дійсно, не є можливим.

Разом з тим суд зважає, що згідно із ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Є такими, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що наведені прокурором, а саме: обвинувачені можуть незаконно впливати на недопитаних свідків у кримінальному провадженні. Крім того суд враховує, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні злочину, що, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, а тому можуть переховуватись від суду. А відтак скасовувати нині чинні запобіжні заходи підстав немає.

Аналізуючи доводи прокурора, суд приходить до висновку, що він довів, що з огляду на тяжкість інкримінованого обвинуваченим правопорушення, багатоепізодність інкримінованого, особи обвинуваченого, є підстави для застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів.

Однак з огляду на те, що значна частина обвинувачення стосується періоду, що починається з червня 2018 р. і на даний час пройшло більше 02 р., значна частина обсягу доказів сторони обвинувачення на даний час вже подана суду та досліджена; обвинувачені тривалий час утримуються під вартою та прокурор у судовому засіданні 15.01.21 р. зазначив, що з повним обсягом доказів, які сторона обвинувачення має намір надати суду, він ще визначитись не має змоги, обвинувачені, дійсно, тривалий час утримуються під вартою і обмежені у спілкуванні з родиною, раніше вони неодноразово притягались до кримінальної відповідальності, однак, на час утримання в умовах СІЗО їх процесуальна поведінка стала стабільно позитивнішою, суд вважає, що ризики, зазначені прокурором, на даний час частково відпали.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого, зокрема, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.08 р. справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому суду у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначувати у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.
Аналогічні висновки містяться у справі «Прокопенко проти України», в якому зазначено, що згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для подальшого тримання особи під вартою.
За змістомст. 194 КПК Українина суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів (ч.1.ст. 183 КПК України).
Ці обставини, за приписамист. 178 КПК України, визначаються через оцінку: 1) вагомості доказів для підозри; 2) тяжкості можливого покарання; 3) віку та стану здоров`я; 4) міцності соціальних зв`язків (місце проживання, наявність родини, утриманців тощо); 5) наявності місця роботи або навчання; 6) репутації; 7) майнового стану; 8) наявності судимостей; 9) дотримання умов запобіжного заходу тощо.
Доводи прокурора щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під варто. на даний час, є явно недостатніми для продовження тримання обвинувачених під вартою, це не відповідає наявним матеріалам провадження, прецедентній практиці ЄСПЛ.
Зважаючи всі факти «за» і «проти» наявності справжньої вимоги громадських інтересів, яка, за належного врахування принципу презумпції невинуватості, виправдовувала б відступ від правила поваги до особистої свободи, розглядаючи, на тлі серйозності обвинувачення, з врахуванням осіб обвинувачених альтернативний, менш обтяжливий запобіжний захід, на даний час суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити частково, залишивши для обвинувачених, які утримуються під вартою, запобіжний захід, однак, більш м`який порівняно з триманням під вартою, змінивши їм міру запобіжного заходу на домашній арешт з умовою заборони залишати житло в певний період доби, т. з. нічний домашній арешт.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту (нічного), то таке клопотання підлягає до повного задоволення.

Керуючись ст. ст. 202, 183, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити частково.

Змінити обвинуваченти ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт з умовою заборони залишати житло в певний період доби та застосувати щодо них запобіжний захід у виді домашнього арешту терміном на 2 (два) місяці до 14.03.21 р. включно з умовою заборони залишати житло за адресою їх місць проживання:

- обвинуваченому ОСОБА_10 - АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченому ОСОБА_9 - АДРЕСА_2 ;

- обвинуваченому ОСОБА_8 - АДРЕСА_3 , в період з 22 год. до 06 год. наступної доби.

Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підлягають негайному звільненню з під варти, у т.ч. - обвинувачений ОСОБА_8 - негайно у залі суду.

Зобов`язати обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 невідкладно прибути до вказаних вище їх місць проживання:

- обвинуваченого ОСОБА_10 - у АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого ОСОБА_9 - у АДРЕСА_2 ;

- обвинуваченого ОСОБА_8 - у АДРЕСА_3 .

Покласти на обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 такі обов`язки, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, за якими працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинувачених, які перебувають під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію даної ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала для виконання в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту покладається на Луцьке РУП НП у Волинській області та контроль за виконанням ухвали в цій частині покладається на прокурора ОСОБА_5 ..

Зобов`язати ДУ «Луцький слідчий ізолятор» про виконання ухвали в частині звільнення обвинувачених з під варти повідомити суду невідкладно.

Зобов`язати Луцьке РУ ГУ НП у Волинській області про виконання ухвали в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту повідомити суду невідкладно.

Клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_6 терміном на 2 (два) місяці до 14.03.21 р. включно, за адресою: АДРЕСА_4 .

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 у період часу з 22 год. до 07 год. наступної доби.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_6 :

- прибувати за кожною вимогою до суду,

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні у будь - який спосіб, крім часу в судовому засіданні,

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває; вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити термін дії ухвали в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту з 15.01.21 р. по 14.03.21 р. включно.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та підлягає до негайного виконання.

Головуючий:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3