ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/537/20
Провадження № 1-кп/210/530/20

"02" грудня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001908 від 20.12.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одружений, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, не працює, зареєстрований та мешкає адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
17.12.2019 року близько о 22.00 годині ОСОБА_4 на прохання своєї знайомої ОСОБА_7 , разом з останньою прибув до магазину «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Соборності, 49 м. Кривого Рогу, на зустріч з її колишнім цивільним чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який їх чекав біля центрального входу вказаного магазину. При цьому, ОСОБА_6 побачивши ОСОБА_4 разом з його колишньою дружиною ОСОБА_7 , став їх обох звинувачувати в тому, що вони перебувають між собою у любовних стосунках, внаслідок чого він розстався з ОСОБА_7 , та, проявляючи своє зневажливе ставлення до ОСОБА_7 та ОСОБА_4 почав образливо висловлюватися на їх адресу. Тоді, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 відійти у нелюдне місце для з`ясування між ними відносин, на що останній погодився і вони пройшли на ділянку місцевості, розташовану між двома рядами гаражів поблизу будинку АДРЕСА_2 , де між ними продовжилася словесна сварка, за якою неподалік від них спостерігала ОСОБА_7 . Під час вказаної сварки ОСОБА_6 знову став образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_7 , на що ОСОБА_4 попросив його вибачитися перед нею, однак ОСОБА_6 відмовився вибачатися.

Зазначена поведінка ОСОБА_6 викликала у ОСОБА_4 почуття гострої неприязні до нього, та у останнього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з вказаних мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17.12.2019 року приблизно о 22.16 годині, ОСОБА_4 , знаходячись на ділянці місцевості, розташованій між двома рядами гаражів поблизу будинку №49а вул. Соборності, Металургійного району, м. Кривого Рогу, з метою умисного заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, на ґрунті виниклих між ними неприязних відносин, не маючи наміру на позбавлення його життя і байдуже ставлячись до настання наслідків, навмисне, зі значною силою завдав останньому в ділянку голови зліва два удари невстановленим слідством предметом, який він тримав у правій руці, після чого досягнувши злочинного результату, припинив свої протиправні дії, та з місця вчинення злочину втік.

Таким чином, ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: вдавлений перелом лівої тім`яної кістки, забою головного мозку, забійної рани голови.

Згідно висновку судово-медичного експертизи №83 від 21.01.2020 року виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається. Просив суд суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинуваченим добровільно відшкодовані збитки, завдані даним кримінальним правопорушення. Щодо міри покарання обвинуваченому, вважав за можливо призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно з ст. 66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування збитків.

Згідно з ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який за допомогою до лікарів психіатра та нарколога не звертався (Т.2. а.п. 45, 46), за місцем мешкання характеризується посередньо (Т.2 а.п. 47), вину визнав, у вчиненому розкаявся, фізично здоровий, раніше не судимий (Т.2 а.п. 43, 44), шкода відшкодована.

Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 11.06.2020 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, відповідно до ч.3 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, думку сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2020 року було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 24.03.2020 року. Оскільки, в судовому засіданні клопотання прокурором про продовження строку запобіжного заходу не заявлялося, суд не вирішував питання щодо його продовження.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речовий доказ:

- оптичний диск для лазерних систем зчитування «Verbatim» DVD-R, 4,7 Gb/ 16х, з двома відео файлами формату AVI, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження №0001908 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/537/20, провадження №1-кп/210/530/20.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1