Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/357/20
провадження № 1-в/650/40/20
УХВАЛА

08 вересня 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка подання старшого інспектора Великоолександрівського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області ОСОБА_4 про зниження покарання до максимальної межі покарання або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новодмитрівка Великоолександрівського району Херсонської області, громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не депутата, який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 березня 2020 року за частинами першою та другою статті 185 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,

встановив:

20 липня 2020 року до суду надійшло зазначене подання в якому представник просить суд вирішити питання про приведення вироку Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 березня 2020 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 за злочин, передбачений частиною першою статті 185 КК України.
В обґрунтування подання представник зазначив, що оскільки вказаним вироком ОСОБА_5 засуджений, зокрема, за частиною першою статті 185 КК України, санкція якої, після внесення змін зазначеним законом, передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, у відповідності до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 19 Конституції України, частин першої та другої статті 5 КК України, в порядку пункту 13 частини першої статті 537 КПК України, пункту 2 частини другої статті 539 КПК України, суд має вирішити відповідне подання.
На судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримав та пояснив, що за частиною першою статті 185 КК України суд має визначити покарання відповідно до внесених змін замість призначених вироком суду двох років позбавлення волі, при цьому не перераховуючи остаточне покарання у відповідності до частини першої статті 70 КК України. Представник пояснив, що за результатами розгляду даного подання засудженому має бути визначений такий саме вид та міра покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, що не призведе до пом`якшення кримінальної відповідальності особи або до іншого поліпшення її становища, однак свідчитиме про приведення вироку до вимог зазначеного закону. Представник погодився, що задоволення подання жодним чином не вплине права та обов`язки засудженого, якого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком.
Прокурор ОСОБА_3 на судовому засіданні подання представника підтримав, просив його задовольнити, пояснивши, що відповідне рішення призведе до формального приведення вироку у відповідність до вимог закону, хоча і не вплине на обсяг кримінальної відповідальності засудженого, що обумовлена вказаним вироком суду.
Засуджений ОСОБА_5 на судовому засіданні не заперечував проти задоволення подання, при його вирішенні поклався на розсуд суду.
Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши наведені ними доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків.
Вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 24 березня 2020 року з урахуванням виправлення описки ухвалою Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 травня 2020 року, ОСОБА_5 шляхом затвердження угоди про примирення від 26 лютого 2020 року: визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України і призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 185 КК України і призначено йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі частин другої та третьої статті 75 КК України звільнено його від відбування призначеного судом покарання з випробуванням із наданням іспитового строку тривалістю два роки.
На підставі частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покладено на ОСОБА_5 зобов`язання: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до розпорядження про виконання судового рішення, що набрало законної сили від 24 квітня 2020 року вказаний вирок набрав законної сили 24 квітня 2020 року та підлягає негайному виконанню.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII) з 01 липня 2020 року до абзацу другого частини першої статті 185 КК України внесено зміни згідно з якими, слова «або позбавленням волі на строк до трьох років» замінено словами «або обмеженням волі на строк до п`яти років».
Отже, згідно з Законом № 2617-VIII за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, з 01 липня 2020 року фактично встановлений більш м`який вид покарання ніж був застосований до засудженого ОСОБА_5 в цій частині, а саме: обмеження волі.
Відповідно до змісту подання органу пробації та пояснень представника його подано до суду на підставі пункту 13 частини першої статті 537 КПК України, за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України. У поданні орган пробації просить вирішити питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому. При цьому орган пробації не навів конкретних вимог щодо виду та міри покарання на яке він просить замінити засудженому ОСОБА_5 призначене покарання. Відтак подання не містить і мотивів з яких виходив орган пробації, звертаючись до суду.
В свою чергу за правилами частини третьої статті 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частини першої статті 72 цього Кодексу.
При цьому, у відповідності до частини другої статті 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно зі статтею 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
З наведеної норми можна зробити висновок, що необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.
За положеннями частини третьої статті 74 КК України суд замінює призначене покарання на максимальний строк (розмір) передбаченого в санкції більш м`якого виду покарання. Отже призначене ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 185 КК України має бути замінено на п`ять років обмеження волі, що жодним чином не буде свідчити про поліпшення становища засудженого, адже якщо виходити із правил складання покарань закріплених у частині першій статті 72 КК України, нове покарання у перерахунку на покарання у виді позбавлення волі становитиме два роки шість місяців позбавлення волі, при тому, що за інкримінованою статтею ОСОБА_5 засуджено до двох років позбавлення волі.
Крім того, навіть за умови скасування іспитового строку, покарання призначене ОСОБА_5 за частиною першою статті 185 КК України не підлягає окремому відбуванню, оскільки останнє відповідно до правил частини першої статті 70 КК України було враховано при складенні його із покаранням, призначеним за частиною другою статті 185 КК України, яке в свою чергу не переглядається.
Таким чином, з огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх підстав для застосування норм Закону № 2617-VIII та частини третьої статті 74 КК України до ОСОБА_5 , оскільки останні жодним чином до покращення його становища не призвели, а тому подання органу пробації задоволенню не підлягає.
Прокурор та представник органу пробації також не навели суду жодного аргументу щодо того, що за встановлених обставин призначення покарання ОСОБА_5 вказаним законом становище останнього поліпшено. Навпаки, вони стверджували, що остаточні вид та міра покарання призначені засудженому не будуть змінені, а перегляд покарання за частиною першою статті 185 КК України необхідний для формального приведення вироку у відповідність до вимог закону.
Щодо цього, суд зазначає, що дане подання розглядається у порядку пункту 13 частини першої статті 537 КПК України, що передбачає вирішення судом питання щодо наявності підстав для звільнення особи від покарання або пом`якшення її покарання. Що в свою чергу передбачає настання для особи реальних наслідків і виді зміни обсягу її прав та обов`язків з урахуванням її процесуального статусу.
Положення КК України та КПК України не містять інституту формального приведення вироку у відповідність до вимог закону.
Керуючись вищенаведеними положеннями КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні подання старшого інспектора Великоолександрівського РС філії Державної установи «Центр пробації» в Херсонській області ОСОБА_4 про зниження покарання до максимальної межі покарання або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ________________ ОСОБА_1