Дата документу 01.12.2020
Справа № 334/6973/20
Провадження № 1-кс/334/2586/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002378 від 08 серпня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, не працюючого, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002378 від 08 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 серпня 2020 року приблизно

о 01:00 годині, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до кіоску «Icecream», який розташований біля будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно та грошові кошти, які належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

каво машина «Saeco Vienna Edition», вартістю 4 132 гривень 67 копійок, стабілізатор напруги «Luxeon» 10 000 КВ вартістю 3 500 гривень 00 копійок, коктельниця «Воронеж», вартістю 2 668 гривень 20 копійок, IP-камера відеоспостереження «Dahua IPC-C15P», вартістю 1 216 гривень 67 копійок, грошові кошти в розмірі 2 955 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 утримуючи при собі викрадене майно, залишив місце вчиненого кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму 14 472 гривень 54 копійки.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України, а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена повторно.

16 жовтня 2020 року слідчим Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізькій області за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 , було повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та останній ухиляється від слідства, після вручення підозри ні одного разу так і не заявившись.

18 листопада 2020 року слідчим Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за погодженням із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук.

01 грудня 2020 року місце знаходження ОСОБА_5 встановлено та було відновлено досудове розслідування.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинено повторно, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за що законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Крім того, згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 :

може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_5 вчинив корисливий тяжкий злочин, спрямований на отримання неправомірної вигоди, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до шести років, а відтак усвідомлюючи невідворотність настання покарання за вчинене та санкцію інкримінованого кримінального правопорушення (будучі особою раніше неодноразово засудженою), може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання. Крім того, враховуючи відсутність у ОСОБА_5 постійних джерел доходів, офіційного працевлаштування та стійких соціальних зв`язків, а також з урахуванням того, що до правоохоронних органів останній з щирим каяттям не звернувся, підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи, ніде не працевлаштований, а відтак не має постійного джерела доходів, також у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, що вказує на те, що підозрюваний не маючи коштів для існування, може вчинити інші кримінальні правопорушення спрямованні на власне збагачення. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 є не одноразово засудженим за скоєння корисливих кримінальних правопорушень (злочинів).

Беручи до уваги вищевказані ризики та те, що ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, за яке Кримінальним Кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, він веде антисоціальний спосіб життя, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела прибутків, органи досудового слідства вважають за необхідним обрати запобіжний захід тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбачене п.1 ч.1 ст.176 КПК України, свідчить тяжкість кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_5 , а також особистість підозрюваного.

До теперішнього часу не надійшли заяви від осіб, які б виявили бажання бути поручителями підозрюваного ОСОБА_5 , та виходячи із відомостей про особистість підозрюваного, навряд чи хто з його родичів чи знайомих зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного, що виключає можливість застосування відносно нього запобіжного заходу особистої поруки, передбаченого п 2 ч.1 ст.176 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 , не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, що свідчить про неможливість обрання йому запобіжного заходу у вигляді застави, передбаченого п.3 ч.1 ст.176 КПК України, а інші особи не виявляють такого бажання.

Крім того, приймаючи до уваги особистість підозрюваного ОСОБА_5 , та той факт що вказане кримінальне правопорушення вчинив повторно на території Дніпровського району м. Запоріжжя, після вручення підозри ухиляється від слідства та жодного разу не з`явившись, що виключає застосування вказаного запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту, передбаченого п.4 ч.1 ст.176 КПК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, слідство вважає за необхідним клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що без застосування даного запобіжного заходу, неможливо уникнути вищезазначених ризиків та забезпечення покладених на підозрюваного ОСОБА_5 , процесуальних обов`язків.

Слідчий підтримав своє клопотання просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Просив обрати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Вважає, що підозрюваний може впливати на свідків у справі, намагатися ухилитися від слідства та суду, тому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є більш доцільним, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував, щодо задоволення клопотання, вказавши, що свою вину визнає.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд;

при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя;

при ризику вчинення ним подальших правопорушень;

при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14 березня 1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Отже, обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Слідчий суддя вважає що є наявність існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КК України переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що менш суворий запобіжний захід, окрім тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Крім цього, слідчим суддею враховуються обставини, визначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання.

Вказане свідчить, що запобігання встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства.

З урахуванням положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя вважає можливим не призначити розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 180, 182, 194, 196, 370, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002378 від 08 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном шістдесят днів у слідчому ізоляторі УДПтСУ м. Запоріжжя.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з 01 грудня 2020 року з 16 години 30 хвилин.

Термін дії ухвали закінчується 29 січня 2021 року о 16 годині 30 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1