справа № 216/6172/20
номер провадження № 1-кс/216/2696/20
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

30 жовтня 2020 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001724 від 29.10.2020 року, стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мелітополь, Запорізької області, громадянина України, освіта вища, пенсіонера, працюючого ТОВ «Альфа Медіа Груп», на посаді охоронця, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України .

Учасники судового розгляду

прокурор ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, звернувся з клопотанням до слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 28.10.2020 року у вечірній час доби, ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де у останнього раптово виник злочинний намір на здійснення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що відомості щодо підготовки вибуху, не відповідають дійсності, усвідомлюючи протиправність своїх дій 28.10.2020 року, о 22 години 02 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, зі свого мобільного телефону марки «SIGMA» чорного кольору у вигляді моноблоку, IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , в якому знаходилась сім картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером абонента: НОМЕР_3 , розуміючи, що таке повідомлення породить паніку, страх серед населення та порушить громадську безпеку, здійснив телефонний дзвінок до оператора лінії «102», та повідомив диспетчеру спеціальної лінії поліції «102» завідомо неправдиву інформацію, про підготовку вибуху через замінування будівлі Ізолятору тимчасового тримання №2 ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Першотравнева, 14, який загрожує загибеллю людей та іншими тяжкими наслідками.

Після вказаного повідомлення, було здійснено огляд місця події, з метою перевірки наявності вибухових пристроїв, на місце події, а саме: до Ізолятору тимчасового тримання №2 ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, Центрально-Міський район, вул. Першотравнева, 14, виїжджала група пошуку та знешкодження вибухових пристроїв сектору вибухотехнічної і пожежно-технічної експертизи НДЕКЦ при ГУНП в Дніпропетровській області. Під час проведеного обстеження прилеглої території за вказаною адресою жодних вибухонебезпечних речовин, предметів чи пристроїв виявлено не було, тим самим діями ОСОБА_5 суттєво було порушено нормальний режим роботи установи, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдиве, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 259 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України.

Крім того, 21 жовтня 2020 року ОСОБА_5 було пред`явлено підозру за ч. 1 ст. 259 КК України в кримінальному провадженні № 0001203, внесеного до ЄРДР 20 жовтня 2020 року. Згідно ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_8 від 22 жовтня 2020 року до ОСОБА_5 в рамках вказаного кримінального провадження застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

З врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду або продовжити займатися злочинною діяльністю. Наявні докази вчинення підозрюваним кримінальних правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину; у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до шести років; вік підозрюваного дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі. Вважає, що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді взяття під варту до закінчення строку досудового розслідування, оскільки необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 разом із захисником заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні неповнолітнього сина, офіційно працевлаштований, у зв`язку з чим, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, зазначивши, що підозрюваний буде з`являтися до слідчого та суду за першим викликом.

Заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та просив його задоволити, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, судом встановлено наступні обставини.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001724 від 29.10.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

29 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Згідно з приписами ст. 12 КК України випливає, що такий злочин відноситься до тяжких злочинів, покарання за вказаний злочин передбачено у вигляді позбавлення волі до шести років.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачуються у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд погоджується з доводами прокурора про наявність обґрунтованої підозри висунутої обвинуваченому, що підтверджується показами підозрюваного наданими в судовому засіданні в яких він визнає факт його затримання працівниками поліції в зв`язку з його неправдивим повідомлення про підготовку вибуху; протоколом огляду місця події, а саме території, що прилягає до адміністративної будівлі ізолятора тимчасового тримання № 2 ГУНП в Дніпропетровській області від 28.10.2020 року; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 28.10.2020 року; протоколом огляду місця події, а саме приміщення квартири АДРЕСА_2 від 28.10.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_9 від 29.10.2020 року; протоколом затримання ОСОБА_5 від 29.10.2020.

Обґрунтованими є також доводи прокурора про наявність достатніх підстав вважати, про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: ризики переховування від суду в зв`язку із тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим та вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те, що 21 жовтня 2020 року йому було пред`явлено підозру за аналогічний злочин та обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту

Пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно, а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення від 4 жовтня 2005 року у справі "Бекчієв проти Молдови" (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, п. п. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Таким чином, суд вважає, що прокурор в достатній мірі обґрунтував наявність обґрунтованої підозри та ризику для обрання запобіжного заходу.

А тому, у відповідності до положень ст. 194 КПК України, у суду є підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу.

Разом з тим, у відповідності до положень ч. 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На думку суду, стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу для запобігання визначеним ризикам. Так під час судового розгляду встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має неповнолітню дитину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також має постійне місце роботи.

При цьому суд враховує практику Європейського Суду з прав людини у питанні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, у справі «Смірнови проти Росії» від 24.07.2003 року, п. 60 ЄСПЛ зазначив, що «ризики переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобігання ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування». У справі «Тимошенко проти України» від 30.04.2013 року, п. 270 Європейський суд з прав людини вказав, що ймовірне перешкоджання підозрюваним встановленню істини у справі та його зневажлива поведінка не виправдовують позбавлення свободи за підпунктом «с» п. 1 ст. 5 Конвенції.

Надаючи оцінку поданим по клопотанню доказам, враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підозрюваному достатнього обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.3 п.1 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами статей 177,178, 181, 186, 194, 195, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, а саме з 29.10.2020 року по 27.12.2020 року.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді цілодобового домашнього арешту передати на виконання в Саксаганський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- з`являтись на виклик до слідчого, прокурора та суду у попередньо визначений та погоджений день та час на протязі терміну розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0001724, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це зазначену (их) посадову (их) особу (осіб);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати місце свого проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово;

- надати можливість працівникам органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 з`являтися в житло з вимогою надавати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію зазначеної ухвали мені вручено "___"___________ 2020 року, о «____» год.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження.

Підозрюваний ОСОБА_5