Справа № 452/2346/20
Провадження № 1-кп/452/405/2020
ВИРОК
іменем України

06 жовтня 2020 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000423 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Уріж Дрогобицького району Львівської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, непрацюючої, раніше не судимої, -

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 21 червня 2020 року біля 18 години 00 хвилин, перебуваючи в АДРЕСА_2 , поблизу будинку № 44, на ґрунті неприязних відносин під час конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопила останню правою рукою за ліве плече, а лівою рукою нанесла удар в область лівого плеча останньої, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні лівого плеча в нижній третині, чотири синці на задній поверхні лівого плеча в нижній третині, які згідно висновку експерта відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 до початку судового розгляду пред`явила цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000 (десять тисяч) грн., посилаючись на те, що спричинена їй ОСОБА_3 моральна шкода виразилась в емоційних та душевних стражданнях і хвилюваннях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та приниженням, яке була вимушена пережити. Внаслідок конфлікту потерпіла втратила здоровий сон, переживає часті головні болі, відчуває постійну тривогу, що обвинувачена продовжить свою протиправну поведінку відносно неї. Конфліктом спричинено також психологічну травму, що проявляється у втраті: довіри до оточуючих людей, звичного способу життя, істотно погіршилась можливість реалізації своїх звичок та бажань. Потерпіла була вимушена звертатись до сімейного лікаря.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнала повністю та показала, що числа вказаного в обвинувальному акті вона зауважила, що на території біля її гаражу потерпіла конфліктує з її дочкою. Вона, як мати, підійшла до них і запитала що сталось. Потерпіла почала її обзивати, дані дії знімала на камеру телефону та вдарила її дочку. Вона підійшла до потерпілої, схопила за руку, яку викрутила. Між нею та потерпілою був конфлікт, в результаті якого вона спричинила їй тілесні ушкодження. Її дочка з приводу даного інциденту в поліцію не зверталась.

У вчиненому щиро кається. Намагалась дійти до порозуміння з потерпілою, однак та не хоче. Цивільний позов визнає частково, щодо розміру стягнення, покладається на думку суду.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального проступку, її винуватість стверджується слідуючими доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , даними в судовому засіданні про те, що конфлікт між нею та обвинуваченою і її дочкою триває біля 10 років. Дочка обвинуваченої постійно словесно її принижує. 21.06.2020 року вона з матір`ю йшли по вулиці. Дочка обвинуваченої почала словесно ображати її з приводу зовнішності. Також нецензурно висловлювалась на адресу її матері. Підійшла ОСОБА_3 і разом з дочкою почали піднімати із землі куски цегли, шиферу, що були біля гаражу. Вона почала знімати ці дії на камеру свого телефону. Їм це не сподобалось. Тоді обвинувачена правою рукою схопила її за руку і тримаючи почала шарпати. Коли вона відхилилась назад, ОСОБА_3 нанесла їй удар. Обвинувачена та її дочка були агресивно настроєні щодо неї.

З приводу цивільного позову, то вона отримала психологічну травму. В результаті конфлікту, її боліла рука, були синці, у неї підвищене серцебиття, поганий сон, на фоні стресу є головокружіння. Вона потерпає від поведінки обвинуваченої та її дочки. Вказана нею сума моральної шкоди обрахована таким чином: за кожний рік принижень по тисячі гривень, тому 10 000 гривень.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Обвинувачена та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Суд доходить висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.125 КК України, оскільки вона вчинила умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується по місцю реєстрації та проживання, щиро розкаюється у вчиненому.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Дослідивши цивільний позов ОСОБА_6 та оцінивши позовні вимоги, в сукупності з обставинами справи, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно, зокрема: від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Ураховуючи наведене, а саме: обставини вчинення злочину, глибину фізичних та душевних страждань, яких зазнала ОСОБА_6 унаслідок нанесення їй ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, суд дійшов висновку про визначення моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню обвинуваченою в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_6 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя