№479/217/2020
№1-кп/474/122/20
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
про застосування запобіжного заходу
12.10.20 року смт. Врадіївка
Врадіївський районний суд Миколаївської області
в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши, в режимі відео конференції, у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Врадіївка по кримінальному провадженні №0000384 від 14.12.2020 року клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,-
за участю:
прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України

в с т а н о в и в :
В провадженні Врадіївського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопрушення за ч.2 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 314 КПК України, після отримання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не пізніше п`яти днів з дня його надходження, суддя призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, обґрунтовуючи клопотання наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків вчинення злочину, вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на те, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, не працює, утриманців немає, до того ж свідки прямо вказують на нього як на особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, та ОСОБА_3 являється обвинуваченим у ще одному кримінальному провадженні з приводу спричинення тілесних ушкоджень свідку у даному кримінальному провадженні, та обставину того, що він же двічі був засуджений за вчинення злочинів проти життя і здоров`я особи (ст. 122 КК України).
Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, та вручено обвинуваченому 12.10.2020 року о 13.00 год., з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, що підтверджується останнім.
Це ж клопотання вручене захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 12.10.2020 р. шляхом направлення на офіційну електронну адресу.
У судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання з підстав зазначених у ньому.
Обвинувачений, його захисник заперечили проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на наявність більш м`яких запобіжних заходів які міг би обрати суд, та обставини добровільного виконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема і по явці до суду, 6 місяців (часу перебування обвинувального акту в суді після закінчення дії ухвали тримання під вартою у березні поточного року).
04 грудня 2019 року о 22.50 год. ОСОБА_3 було затримано на підставі ст.ст.208-213 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

05 грудня 2019 року о 17.10 год. йому ж було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, зареєстрованого в ЄРДР за №0000384, та за цими ж статтями йому 27.05.2019р. було вручено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, - в тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом із ОСОБА_6 , знаходився на території домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_2 разом із господарем вказаного домогосподарства ОСОБА_7 того ж дня близько 15 години, точного часу досудовим слідством не встановлено, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Виконуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні житлового будинку домогосподарства за вищевказаною адресою, в той час коли ОСОБА_6 перебував в положенні стоячи навпроти ОСОБА_3 , останній наніс потерпілому два удари рукою зжатими в кулак в область грудей та живота внаслідок чого ОСОБА_6 присів на ліжко, після чого ОСОБА_3 стоячи напроти сидячого на ліжку ОСОБА_6 наніс останньому два удари коліном ноги в область грудної клітки. Після чого ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 не менше двох ударів рукою зжатими в кулак в область обличчя. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_6 в область обличчя ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: синців і саден обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Окрім цього внаслідок нанесених ударів ОСОБА_6 в область грудей та тулубу ОСОБА_3 спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: подвійних, потрійних переломів 2-9 ребер з обох сторін, перелому груднини, травматичних розривів легенів з наступним розвиненням пневмотораксу (скупчення повітря в плевральних порожнинах), які відносяться до категорії тяжких, за ознакою небезпеки для життя і знаходяться у прямому причино-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Заслухавши сторони обвинувачення та захисту, дослідивши надані ними докази, вважаю наявними:
- обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України, з огляду на вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень в яких він підозрюється: витяг з ЄРДР про внесення відомостей за телефонним повідомленням про те, що 04.12.2019р. біля 16.30 год. в приміщенні житлового будинку по АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_6 , 1984 р.н. з тілесними ушкодженнями у вигляді синців та саден в області голови, тулуба та переломів ребер, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 04.12.2019р., що по сусідству з ним проживає ОСОБА_7 , який вживає алкогольні напої та місцю проживання якого часто збираються різні мешканці цього села, та що 03.12.2020р. біля 18.30 год. вийшов у двір свого домоволодіння та почув крики з веранди ОСОБА_9 , побачив у його веранді, так як горіло світло, три особи, та прислухавшись почув, що ОСОБА_10 сказав фразу навіщо ти взяв, після чого ОСОБА_11 уточнив фразою ОСОБА_12 навіщо ти взяв, на що ОСОБА_13 відповів, що нічого не брав, після чого він, свідок пішов до будинку. Через 30-40 хвилин він знову вийшов у двір та почув, що у будинку ОСОБА_11 хтось казав фрази вставай та побачив у веранді ОСОБА_14 який піднявся з підлоги та присів на стілець. Та вже 04.12.2019р. біля 07.40 год. бачив ОСОБА_13 який спершись на свій велосипед прямував по вулиці, в сторону центра, та біля 11.30 год. ОСОБА_15 який також прямував в сторону центра. А вже о 16.30 год. ОСОБА_9 повідомив, що в нього дома лежить труп ОСОБА_16 , в чому він свідок переконався, коли пішов разом з ОСОБА_11 до нього додому; протокол одночасного допиту осіб ( ОСОБА_7 та ОСОБА_17 ) під час якого свідок ОСОБА_7 повідомив про сварку, яка сталася між ним, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 03.12.2019р. з приводу крадіжки у останнього грошей, та те, що при обшуці ОСОБА_18 у ОСОБА_16 у задній кишені останнього було виявлено 3000 грн., за що ОСОБА_15 наніс ОСОБА_19 удар в область потилиці, пізніше взяв його ж за одяг в області грудей та він, почув звук удару, його не бачив, а потім коли він намагався його віддягти наніс ще один удар в груди ОСОБА_20 .. Також повідомив про обставини бійки, яка відбулася між ОСОБА_15 та ОСОБА_14 04.12.2019р. в ході якого ОСОБА_15 наніс ОСОБА_14 удари в область грудної клітини, живота, та після того як ОСОБА_14 присів на ліжко, ще два удари коліном правої ноги в область грудей, та ще 2-3 удари в область обличчя. Пізніше на пропозицію вжити горілки ОСОБА_13 повідомив, що в нього болить плече, всередині грудей та рукою вказав на грудну клітку; протокол допиту свідка ОСОБА_7 в яких він повідомив про обставини бійки ОСОБА_21 та ОСОБА_16 03.12.2019р. та 04.12.2019р., висновок експерта №392 від 21.01.2020р. про виявлення у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді травматичних розривів легенів, які призвели до розвитку пневмораксу та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого;

- ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків вчинення злочину, з огляду на: вимогу про судимість від 06.02.2020р. характеристики виконкому Красненьківської сільської ради, вироки Кривоозерського районного суду №1-11/2010 від 20.01.2020р., №1415/88/2012 року, довідку центру пробації №29/17/1229/19 від 12.09.2019р., довідки про склад сім`ї, обвинувальний акт у №0000308 по ч.1 ст. 125 КК України щодо потерпілих в т.ч. ОСОБА_7 , відповідно до яких ОСОБА_3 є особою раніше не судимою, в силу ст. 89 КК України, має на утриманні четверо дітей, та оформлений по догляду за ОСОБА_22 (бабуся), по місцю проживання характеризується посередньо, як особа яка внаслідок вживання алкоголю проявляє агресію, жорстокість по відношенню до близьких.
Відповідно до вимог ст..177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Статтею 194 КК України зазначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м"яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м"який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до ст..183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Згідно установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Вищі суди неодноразово відзначали, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятком абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Продовження строку тримання під вартою також не може застосовуватися як передбачення вироку у формі позбавлення волі Рішення Європейського суду з прав людини «Мамедов проти Росії від 01 червня 2006 р».
Ризик тиску на свідків та потерпілих може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено Рішенням Європейського суду з прав людини «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу, інтереси слідства стають недостатніми для тримання обвинуваченого під вартою: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань - Рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії».
Додатково слід враховувати п. 63 рішення ЄСПЛ «Свєршов проти України» також щодо правозастосування ст. 5 Конвенції: «Із пункту 3 статті 5 Конвенції випливає, що зі спливом певного часу саме тільки подальше існування обґрунтованої підозри не може виправдовувати позбавлення свободи.
Більш розширене тлумачення зазначеної правової позиції стосовно п. 3 ст. 5 Конвенції ЄСПЛ зробив у п.219 рішення «Нечипорук і Йонкало проти України»: «Суд нагадує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей.
При розгляді питання про обрання особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зобов`язаний дослідити можливість призначення більш м`яких запобіжних заходів.
ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності обґрунтування підстав обрання або продовження запобіжного заходу, так у Рішенні ЄСПЛ від 13.12.2007 року «Ткачов проти України» зазначив, що повторювання формальних підстав без будь-якої спроби продемонструвати, яким чином вони застосовуються відносно справи заявника, не може бути розцінено як «відповідні» та «достатні» підстави для застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів, стороною обвинувачення вже допитано всіх свідків, покази яких лягли в основу обвинувачення.
Сам же обвинувачений, 04.12.2019 р. о 22.50 год. був затриманий на підставі ст. ст. 208-213 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

06.12.2019р. йому ж було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком дії до 02.02.2020 року.

31.01.2020 р. ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 06.03.2020 р.

28.02.2020 р. прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом у цьому ж кримінальному провадженні (№474/217/2020), який ухвалою Врадіївського районного суду від 05.03.2020р. був повернутий прокурору.

30.07.2020 р. ухвала Врадіївського районного суду від 05.03.2020р. про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_3 скасовано колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду, з призначенням нового розгляду справи у суді І інстанції.

Протягом періоду часу з моменту винесення оскаржуваної ухвали (05.03.2020р.) до її скасування, та повернення справи з Херсонського апеляційного суду до суду І інстанції, та її розгляду Врадіївським районним судом, 12.10.2020р. (6 місяців) обвинувачений ОСОБА_3 , щодо якого закінчилася дія запобіжного заходу 06.03.2020р., перебував на волі, свої процесуальні обов`язки по явці до суду виконував, на виклики з`являвся.

При цьому в додатки на обґрунтованість клопотання додано характеристику сільської ради по місцю проживання обвинуваченого, надану щодо нього в період досудового розслідування. Характеризуючи дані особи ОСОБА_3 за період з березня по жовтень поточного року (час перебування його на волі, без застосування запобіжного заходу) не надано.
За таких обставин, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числ і наявність ризиків передбачених п.п.3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів на обґрунтованість підозри, результати сукупного аналізу особистості обвинуваченого його вік та стан здоров`я, репутацію, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, його процесуальну поведінку під час перебування обвинувального акту в суді), не доведення прокурором обставин передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 більш м`якого виду запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та покладенням обов`язків передбачених п. п. 1, 4, 9 ч.5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою гарантією для забезпечення ним процесуальних обов`язків у даному кримінального провадженні.

Керуючись ст.ст.177,178,183,193,194, 314 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
В задоволенні клопотання прокурора Кривоозерського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у забороні залишати житло ( АДРЕСА_1 ) цілодобово , на строк 60 діб.
Строк дії ухвали до 16.50 год. 10 грудня 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов"язки, передбачені п.п. 1-4, 9ч.5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою на визначений час;
- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню Кривоозерським ВП Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області, у відповідності до вимог ст.ст. 181, 195 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 09.45 год. 13.10.2020 року.

Cуддя ОСОБА_1