Справа №359/7613/20
Провадження №1-в/359/323/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
9 жовтня 2020 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду без технічної фіксації клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_3 про приведення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в :
28.09.2020 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання.

У клопотанні зазначається, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 та ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 місяців та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

01.07.2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, яким внесено зміни у ст. 309 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним, начальник державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_3 у поданому клопотанні просить привести вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ.

В судове засідання прокурор, представник колонії та засуджений не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома.

До початку розгляду справи, на електронну адресу суду представник колонії та засуджений надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Неявка прокурора, представника колонії та засудженого не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуття в судове засідання учасників процесу в даному кримінальному провадженні.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого прийшов до висновку про необхідність задоволення подання з наступних підстав.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 та ст. 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням терміном в 1 рік.

Так, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 та ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі на строк 6 місяців та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

01.07.2020 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ, яким внесено зміни у ст. 309 КК України.

Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 01 липня 2020 року, частину 1 ст. 309 КК України викладено у наступній редакції: «Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років».

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 72 КК України встановлені в частині першій цієї статті правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших випадках, передбачених Загальною частиною цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України, суд дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст. 72 КК України.

Також, судом не встановлено, що ОСОБА_4 належить до кола осіб, визначених ч. 3 ст. 61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, оскільки призначене вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону № 2617-VIII, суд вважає за необхідне замінити йому раніше призначене покарання в 1 рік позбавлення волі на 1 рік 6 місяців обмеження волі виходячи з принципу пропорційності, таким чином привести вказаний вирок у відповідність до чинного законодавства та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України з призначенням покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців.

За вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року, згідно якого на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року, ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі, а тому, на підставі пп. «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі підлягає переведенню у 8 місяців позбавлення волі.

Так, у вироці Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року суддею, окрім іншого, зазначено про те, що остаточне покарання ОСОБА_4 призначено на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, та за сукупністю вироків до призначеного покарання за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України часткового приєднано невідбуту частину покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року у виді позбавлення волі на строк 6 місяців та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

А тому, з огляду на те, що судом приведено у відповідність вирок Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року та замінено ОСОБА_4 раніше призначене покарання в 1 рік позбавлення волі на 1 рік 6 місяців обмеження волі, тобто 8 місяців позбавлення волі, то до вироку Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2015 року у виді 4 місяців позбавлення волі виходячи із принципу пропорційності відповідно.

Таким чином, суд вважає за необхідне замінити ОСОБА_4 раніше призначене покарання вироком Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності на 8 років 4 місяці позбавлення волі із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності, таким чином привести вказаний вирок у відповідність до чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,

у х в а л и в:
клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 03.08.2016 року привести у відповідність до вимог чинного Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим згідно указаного вироку за ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (всім) років 4 (чотири) місяці із конфіскацією майна, що належить йому на праві власності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.
Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.
Копію ухвали вручити учасникам провадження.
Суддя: ОСОБА_1