Ухвала
про залишення скарги без руху
15 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 752/18539/18
провадження № 51- 619 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку, в тому числі, з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити судові рішення в частині кваліфікації дій засуджених за ч.2 ст.187, ч.3 ст.189 КК України. В іншій частині рішення залишити без змін.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням захиснику строку для усунення недоліків на таких підставах.
У пунктах 4 і 5 ч.2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено:
обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;
вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.
Однак, як убачається зі змісту скарги, скаржниця вищевказаних вимог закону не дотрималася.
Так, захисник у скарзі не погоджуючись з судовими рішеннями, у мотивувальній частині скарги зазначає про те, що судові рішення підлягають скасуванню і зміні, в резолютивній частині скарги просить змінити судові рішення, однак така вимога не є конкретною до суду касаційної інстанції, з урахуванням положень ст. 436 КПК, тому захиснику необхідно визначитись та уточнити свої вимоги в частині скасування або зміни судових рішень.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;
- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;
- невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність визначеної положеннями ст. 438 КПК підстави: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Враховуючи зміст касаційної скарги, захисник вважає за необхідне переглянути в касаційному порядку судові рішення, в тому числі, з підстави істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, при цьому хоч і посилається на недотримання судами положень статей 104, 370 КПК, однак, враховуючи наведені порушення у скарзі, не зазначила конкретно норми КПК, які були порушені судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді провадження, та яким чином допущені порушення вплинути чи могли вплинути на ухвалення законних і обґрунтованих судових рішень.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
У скарзі захисник зазначила доводи щодо неповноти судового слідства та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, та виходить за межі його перегляду.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює вирішення питання щодо наявності підстав відкриття касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_4 .
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, при цьому захисник не вказала у скарзі про участь чи не бажання брати участь у касаційному розгляді кримінального провадження.
Згідно із ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, вона залишається без руху та встановлюється строк для усунення допущених недоліків.
При повторному зверненні до суду захисником має бути підтверджено, що нею не пропущено цього строку.
Враховуючи положення ч.7 ст.115 КПК та керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року щодо засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали протягом установленого строку касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3