12.11.2020 Єдиний унікальний номер 205/8739/20
Провадження № 1-кс/205/1508/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження №0001902 від 15 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

10 листопада 2020 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання про арешт майна.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 жовтня 2020 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_5 , в якій він вказує, що не встановлена особа в період часу з 09 години 55 хвилин до 19 години 40 хвилин 14 жовтня 2020 року шляхом відтиску метало пластикового вікна проникла до приміщення № 21 по вул. Відродження в м. Дніпрі, звідки таємно виклала майно заявника, заподіявши йому майнову шкоду. За вказаним фактом 15 жовтня 2020 року розпочато кримінальне провадження № 0001902 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 09 листопада 2020 року о 13 годині 15 хвилин старший лейтенант поліції ОСОБА_6 отримавши оперативну інформацію, що за адресою: м. Дніпро, вул. Любарського, буд. 90, в кімнаті № 91 можуть знаходитись речі, які містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, були об`єктом кримінальних протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінальним протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В ході огляду за вищевказаною кімнати, користувачем якої є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав добровільну згоду на проведення огляду його кімнати, було виявлено: три банківські картки, а саме: картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_1 , 07/23; золота картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_2 , 09/20; золота картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_3 , 05/20; металева монета срібного кольору з написами «УРСР» за відмінні успіхи в навчанні, праці, за відмінну поведінку; посвідчення «Пам`ятної медалі за заслуги перед містом» на ім`я ОСОБА_5 від 01 вересня 2015 року № 811-рк; водійське посвідчення серія та номер № НОМЕР_4 , видане 30 травня 2007 року на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; два кредитних договори на ім`я ОСОБА_9 за № 100004798 від 02 листопада 2020 року та № від 04 листопада 2020 року. Усе вищезазначене було вилучено в передбаченому КПК України порядку та направлено до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області. В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначене майно для встановлення причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб. У разі не накладення арешту на вищевказані предмети та документи вони можуть бути приховані, відчужені, пошкоджені чи знищені, що унеможливить проведення кримінальних експертиз та перешкодить встановленню істини у цьому кримінальному провадженні. У зв`язку з викладеним, з метою збереження речового доказу, слідчий в клопотанні просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор та слідчий письмово підтримали клопотання у повному обсязі та просили його задовольнити.
Згідно із ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна та інших зацікавлених осіб.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0001902 від 15 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучено законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частиною 1 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно із ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасового вилученим майном можуть бути речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з письмових матеріалів провадження, клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
При цьому із матеріалів вказаного провадження вбачається наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно за своєю суттю відповідає критеріям, що встановлені кримінальним процесуальним законодавством для речових доказів кримінального правопорушення.
Отже, вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст. ст. 98, 167 КПК України, і за відповідної постанови слідчого від 10 листопада 2020 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому метою застосування арешту в цьому випадку є збереження вказаного майна.
Оскільки щодо такого майна є підтверджені ризики втрати в подальшому шляхом приховання, відчуження, пошкодження чи знищення, то слідчий суддя вважає, що незастосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Тобто, необхідність у арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже існує можливість використання цього майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вищевказане майно відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, слідчий в клопотанні довів необхідність арешту вказаного майна, достатність доказів, що вказують на підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, з метою збереження речових доказів та враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 98, 107, 131, 132, 167, 170-172, 175, 237, 309, 400 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна в межах кримінального провадження № 0001902 від 15 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучене 09 листопада 2020 року під час огляду місця події за адресою: м.Дніпро, вул. Любарського, буд. 90, в кімнаті № 91, а саме на:
- три банківські картки: картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_1 , 07/23; золота картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_2 , 09/20; золота картка для виплат «Приват Банк» № НОМЕР_3 , 05/20;
- металеву монету срібного кольору з написами «УРСР» за відмінні успіхи в навчанні, праці, за відмінну поведінку;
- посвідчення «Пам`ятної медалі за заслуги перед містом» на ім`я ОСОБА_5 від 01 вересня 2015 року № 811-рк;
- водійське посвідчення серія та номер № НОМЕР_4 , видане 30 травня 2007 року на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- два кредитних договори на ім`я ОСОБА_9 за № 100004798 від 02 листопада 2020 року та № від 04 листопада 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

.