В И Р О К
Іменем України

11 лютого 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

гловуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0001617 від 02 вересня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

На початку квітня 2014 року на території Донецької області України, невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законом збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

З середини квітня 2014 року по початок травня 2014 (більш точної дати та часу встановити під час досудового розслідування не виявилося можливим) ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Слов`янську Донецької області, вступила до непередбаченого законом збройного формування так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_4 дала свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердила свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконанню його цілей і завдань.

При цьому, ОСОБА_4 вступаючи до незаконного збройного формування була достовірно обізнана, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про міліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Продовжуючи протиправну діяльність, ОСОБА_4 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законом збройного формування, виконувала накази свого керівництва та, будучи учасником непередбаченого законом збройного формування «ДНР», несла чергування на блок - посту, побудованого представниками непередбаченого законом збройного формування «ДНР», який розташовувався на перехресті вулиць Торської та Свободи, м. Слов`янська, Донецької області, а саме біля автомобільного мосту через річку Торець. В обов`язки ОСОБА_4 входило здійснення перепускного режиму шляхом зупинки, огляду авто- мототранспорта та перевірки документів громадян, які перетинали вищезазначений блок-пост.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 260 КК України, тобто участь у діяльності не передбаченого законом збройному формуванні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість, ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , та прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 260 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заявила, що вона цілком розуміє наслідки укладення угоди.

Суд переконався у добровільності укладання угоди про визнання винуватості і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за провадження № 0001617 від 02 вересня 2020 року, яка була укладена 30 вересня 2020 року між прокурором Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 рік, поклавши на неї обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчий кімнаті.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1