Справа № 643/929/21
Провадження № 1-кс/643/395/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю перекладача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за №0000207 від 21.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Абба, Федеративна республіка Нігерія, нігерійця, громадянина Нігерії, освіта старшої школи ФРН, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого (зі слів), місце реєстрації в Україні відсутнє, фактично мешкаючого (зі слів) за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ:

Під час досудового розслідування встановлено, що20.01.2021 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за адресою: м. Харків, провулок Поштовий неподалік від будинку 8-А, побачили раніше не знайому їм ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась в напрямку супермаркету «Посад», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Московський, 51, у якої на плечі знаходилась її жіноча сумка, та належний їй мобільний телефон яка остання утримувала у своїй правій руці.
Далі Обім Е, разом з ОСОБА_8 оцінивши обстановку, яка склалася, сприятливою для вчинення кримінального правопорушення, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок злочинної діяльності, маючи спільний прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків розподіливши між собою ролі, підійшли до ОСОБА_9 , ззаду, після чого ОСОБА_8 обхопив своєю правою рукою шию потерпілої, а лівою долонею руки закрив рот останньої, висловивши вимогу о передачі йому майна.
Після чого, ОСОБА_10 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи відкрито, приставив до лівої скроні потерпілої предмет схожий на пістолет, а ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 , не пручається протиправним діям останніх, вихопив з правої кишені потерпілої належний їй мобільний телефон Xiaomi REDMI 4X, вартість якого на даний час встановлюється.
Надалі, ОСОБА_10 зняв з лівого плеча потерпілої сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 200 гривень, банківські картки, документи, та мобільний телефон iPhone 7, вартість якого на даний час встановлюється.
Після цього, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 усвідомлюючи, що їх злочинні дії можуть бути помічені іншими особами, та розуміючи суспільно небезпечний, протиправний характер своїх дій з місця вчинення кримінального правопорушення разом з майном потерпілої ОСОБА_9 зникли, звернувши його на власну користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму, яка на даний час встановлюється.
Дії ОСОБА_10 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий в клопотанні посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та вказував, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

Беручи до уваги, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного особливо тяжкого злочину проти власності, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у підозрюваного ОСОБА_10 можуть виникнути передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України спроби:

- з урахуванням суворості покарання, що передбачається за інкриміноване ОСОБА_10 кримінальне правопорушення, останній може переховуватись від органів досудового розслідування або суду. Крім того, про наявність вказаного ризику свідчить і данні про особу підозрюваного, який не працевлаштований, не має стійких міцних соціальних зв`язків. Підозрюваний ОСОБА_10 усвідомлює незворотність уникнення покарання у зв`язку з чим наявний ризик його ухилення від слідства та суду;

- знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час по кримінальному провадженню не проведено усіх необхідних слідчих дій;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, оскільки з ними на даний час ще не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі допитів, одночасних допитів раніше допитаних осіб, слідчих експериментів, тощо. Також, слід врахувати факт того, що підозрюваному вручено додатки із копіями матеріалів досудового розслідування, що свідчить про те, що йому відомо анкетні дані деяких свідків та потерпілих та їх фактичне місце мешкання;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не працевлаштований, законних джерел заробітку не має, вчинив тяжкий злочини проти власності іншої особи.

Враховуючи викладене, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_10 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Крім того, зважаючи на обставини та складність кримінального правопорушення, враховуючи те, що для проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідний тривалий час у зв`язку з проведенням ряду слідчих експериментів з усіма процесуальними особами, їх одночасних допитів, пред`явлень осіб для впізнання, що мають значення для кримінального провадження, проведення інших слідчих (розшукових) дій, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_10 у судовому засіданні визнав себе винним у інкримінованому органами досудового розслідування злочині, підтримав позицію свого захисника про обрання стосовно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні проти обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, у задоволенні клопотання просив відмовити, зазначив, що підозра обґрунтована, ризики не підтверджені. Під час допиту ОСОБА_10 в якості підозрюваного, останній скористався ст.63 Конституції України, оскільки був стомлений, однак в подальшому готовий давати пояснення стосовно вчиненого злочину. В м. Харкові має постійне місце фактичного мешкання, а саме з 2019 року. У зв`язку з цим, просив застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження встановив наступне.

21.01.2021 за погодженням із прокурором Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 . ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця події від 21.01.2021 за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 21.01.2021 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 21.12.2021; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину складеного відносно ОСОБА_8 від 21.01.2021; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину складеного відносно ОСОБА_10 від 21.01.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання проведеного за участі потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участі потерпілої ОСОБА_11 .

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.
Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Абба, Федеративна республіка Нігерія, нігерієць, громадянин Нігерії, освіта старшої школи ФРН, не одружений, офіційно не працюючий, раніше не судимий (зі слів), місце реєстрації в Україні відсутнє, фактично мешкає (зі слів) за адресою: АДРЕСА_1 , що, на думку слідчого судді, свідчить про недостатність застосування до останнього запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі в межах даного кримінального провадження, оскільки вказаний запобіжний захід не дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Крім того, настання кожного окремо, та усіх у сукупності ризиків можливе і з урахуванням невідворотності призначення реального покарання особі, оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» N.°14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження.
У відповідності до положень ч.4 ст.183 КК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки інкримінований ОСОБА_10 злочин, є злочином, який вчинено із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 07-40 години 21.01.2021.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 07-40 години 21.03.2021.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_10 родичів останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_10 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____»_____________2021 року ________________________________________