ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/5931/20 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1857/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою в.о. начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) відносно громадянина Грузії та Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 у задоволенні клопотання прокурора відмовлено.

Клопотання захисника ОСОБА_11 та особи, видача якої запитується ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою задоволено.

Змінено ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії та Російської Федерації, запобіжний захід із екстрадиційного арешту на захід, не пов`язаний із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, а саме на домашній арешт, поклавши на нього такі обов`язки:

-не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 17 год. 00 хв. до 10 год. 00 хв. наступного дня без дозволу органу, який проводить екстрадиційну перевірку або суду;

-з`являтися за кожною вимогою до органу, який проводить екстрадиційну перевірку чи суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик;

-повідомляти вищезазначені органи про зміну місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання відповідному державному органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з-під варти в залі суду негайно.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 виправлено описку, допущену в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 по справі № 639/5931/20 (провадження №1-кс/639/2365/20) та викладено абзац третій резолютивної частини в наступній редакції: «Застосувати до ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії та Російської Федерації запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави, а саме домашній арешт, поклавши на нього такі обов`язки…».

Не погодившись із зазначеною ухвалою, в.о. начальника відділу міжнародно-правового співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) стосовно ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання обласної прокуратури та застосувати до ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на 12 місяців, до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації; упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_9 у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на те, що слідчим суддею не взято до уваги докази, які могли істотно вплинути на висновки суду, а також не надано оцінки доказам, долученим до клопотання.

Відповідно до матеріалів екстрадиційної перевірки ОСОБА_9 ухилився від правоохоронних органів Російської Федерації, у зв`язку з цим, 18.12.2016 оголошений у розшук, а 15.04.2020 у міжнародний розшук. У постанові про розшук та затримання ОСОБА_9 вказано, що 14.06.2016 останній перетнув державний кордон РФ, а у постанові про оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук від 15.04.2020 вказано, що ОСОБА_9 04.03.2018 вилетів з аеропорту Батумі до Києва. Вказані події відбувались після порушення кримінальних справ № 15062528 (18.12.2015) та № 15062389 (01.12.2015) за фактами спричинення 13.11.2015 та 18.12.2015 тяжкої шкоди здоров`ю ОСОБА_12 , від якої остання у подальшому померла. Крім того, ОСОБА_9 до 03.02.2016 мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , а в подальшому змінив місце мешкання.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_9 тривалий час ухилявся від правоохоронних органів іноземної держави, а на території України фактично переховувався від правоохоронних органів з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тому наявні підстави для застосування екстрадиційного арешту. У зв`язку з цим, слідчий суддя дійшов неправильного висновку, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, надавши при цьому ОСОБА_9 можливість ухилитися від фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Крім цього, прокурор зазначав, що обласною прокуратурою у розпорядження слідчого судді були надані належним чином оформлені матеріали: копія листа Офісу генерального прокурора; копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи; копія постанови про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_9 ; постанова Сєвєродвінського міського суду Архангельської області Російської Федерації про обрання у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; матеріали щодо розшуку обвинуваченого; документи про громадянство ОСОБА_9 та витяги із законодавства.

Згідно з матеріалами запиту компетентних органів Російської Федерації розшукуваний ОСОБА_9 є громадянином Російської Федерації.

Кримінальне правопорушення, передбачене частинами 3,5 статті 33, пункту «з» частини 2 статі 105 КК Російської Федерації (організація вчинення вбивства) відповідає частинам 3,5 статті 27, пунктам 6, 11 частини 2 статті 115 КК України. Санкція за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі.

Слідчим суддею у порушення пункту 2 частини 2 статті 585 КПК України проігноровано те, що ОСОБА_9 відповідно до статті 12 КК України вчинив особливо тяжкий злочин.

Відповідно до статті 49 КК України, строки давності притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за вказаний вище злочин не минули.

Таким чином, прокурором доведено у судовому засіданні необхідність застосування екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_9 , оскільки останній розшукується іноземною державою у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для продовження досудового розслідування у кримінальній справі щодо вчинення злочину, передбаченого частинами 3,5 статі 33, пункту «з» частини 2 статті 105 КК Російської Федерації.

У судове засідання суду апеляційної інстанції повідомлені належним чином ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_11 не з`явилися.

Прокурором надано інформацію начальника Управління карного розшуку ГУ НП в Харківській області від 15.10.2020 за № 4245/119-14/02-2020 та інформації головного центру обробки спеціальної інформації від 28.10.2020 за № 0.184-27862/0/15-20-Вих про те, що громадянин Грузії ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 14.10.2020 о 07 год. 11 хв. через пункт пропуску «Чорноморський морський порт» рейсом «Vilnius Чорноморськ-Грузія» покинув межі України, використовуючи паспорт громадянина Грузії № НОМЕР_1 .
Враховуючи стислі строки, регламентовані частиною 2 статті 422 КПК України, а також встановлені обставини щодо відсутності ОСОБА_9 , колегія судів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора без участі вищезазначених учасників судового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

З матеріалів поданого прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) вбачається, що у провадженні компетентних органів Російської Федерації перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні злочину, передбаченого частинами 3, 5 статті 33, пункту «з» частини 2 статті 105 КК Російської Федерації.
Постановою слідчого СВ по місту Сєвєродвінськ СУ Слідчого комітету Російської Федерації по Архангельській області та НАО від 18.12.2016 притягнуто ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кортохі, Хулойського району, республіки Аджарія, Грузія у якості обвинуваченого по кримінальній справ № 15062528, пред`явивши йому обвинувачення у скоєнні злочину, передбаченого частинами 3, 5 статті 33, пункту «з» частини 2 статті 105 КК Російської Федерації.
Постановою слідчого СВ по місту Сєвєродвінськ СУ Слідчого комітету Російської Федерації по Архангельській області та НАО від 18.12.2016 оголошено у розшук обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кортохі, Хулойського району, республіки Аджарія, Грузія, громадянина РФ, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , по кримінальні справі № 15062528.
Постановою оперуповноваженого ОУР ОМВС Росії по місту Сєвєродвінську від 15.04.2020 оголошено громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кортохі, Хулойського району, республіки Аджарія, Грузія, маючого подвійне громадянство (Росії та Грузії), виписаного із міста Сєвєродвінська, Архангельської області 03.02.2016 з АДРЕСА_4 та не зареєстрованого за місцем проживання, в міжнародний розшук. Розшук оголошено на території усіх держав-членів Інтреполу.
Постановою судді Сєвєродвінського міського суду Архангельської області від 29.04.2020 відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 2 місяці з моменту його затримання на території Російської Федерації або з моменту перетину кордону Російської Федерації у випадку його екстрадиції або депортації на територію Російської Федерації.
18.08.2020 на підставі статей 208, 582 КПК України працівниками ВКП Московського ВП ГУНП у Харківській області було затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться в міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частинами 3, 5 статті 33, пункту «з» частини 2 статті 105 КК Російської Федерації (організація вчинення вбивства).
Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 19.08.2020 клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_13 про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_14 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії та Російської Федерації задоволено.

Застосовано тимчасовий арешт відносно громадянина Грузії та Російської Федерації ОСОБА_15 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 40 діб у ДУ «Харківській слідчий ізолятор»; строк тимчасового арешту рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 10 год. 45 хв. 18.08.2020 та діє протягом 40 діб, тобто до 10 год. 45 хв. 27.09.2020.

21.09.2020 в.о. начальника відділу міжнародно-правового співробітництва прокуратури Харківської області ОСОБА_16 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) у відношенні ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування до затриманої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиція) слідчий суддя вважав, що надані прокурором постанова про притягнення ОСОБА_9 в якості обвинуваченого від 18.12.2016, постанова від 18.12.2016 про оголошення його у розшук, постанова від 15.04.2020 про оголошення у міжнародний розшук та постанова про обрання запобіжного заходу обвинуваченому від 29.04.2020 були прийняті в той час, коли ОСОБА_9 знаходився на території України, та зміст вказаних процесуальних рішень не містить даних про те, що ОСОБА_9 був обізнаний про його кримінальне переслідування правоохоронними органами Російської Федерації, підставою оголошення його у розшук була відсутність даних про його місцезнаходження, а тому відсутні підстави для висновків, що останній вчиняв будь-які дії, спрямовані на ухилення від правосуддя у запитуючої сторони. З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором не надано достатніх доказів, які свідчили б про необхідність застосування до ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання прокурора слідчий суддя розглянув клопотання захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_11 та застосував до ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_17 , наявність у його власності однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , наявність посвідки на тимчасове проживання на території України, та врахував той факт, що запитувана особа здійснює господарську діяльність на території України та сплачує податки.
Із зазначеними висновками та прийнятим слідчим суддею рішенням суд апеляційної інстанції не погоджується, оскільки вважає, що воно прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.
Відповідно до підпункту «f» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, щодо якої провадиться процедура екстрадиції.
Відповідно до статті 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.
Видача правопорушників, відповідно до частини 1 статті 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.
У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи як зазначено у статті 16 даної Конвенції. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.
Україна ратифікувала вказану Конвенцію, є її Стороною, а відповідне національне законодавство є узгодженим з цією Конвенцією.
Відповідно до частини 1 статті 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.
Частиною 2 статті 584 КПК України визначено, що разом із клопотанням на розгляд слідчого судді подаються: 1) копія запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи (екстрадицію), засвідчена центральним органом України; 2) документи про громадянство особи; наявні матеріали екстрадиційної перевірки.
Частиною 4 статті 584 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями кримінального процесуального Кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Згідно частиною 7 статті 584 КПК України за наслідками розгляду клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу про: 1) застосування екстрадиційного арешту; 2) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 4) застосування екстрадиційного арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію); 5) відмову в застосуванні екстрадиційного арешту, якщо для його обрання немає підстав.

У відповідності до частини 8 статті 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Колегія суддів вважає, що при зверненні з клопотанням про застосування до затриманої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиція) прокурором дотримані вищезазначені вимоги частин 1, 2 статті 584 КПК України щодо обов`язкового переліку документів, що повинні бути долучені до клопотання.
При цьому, відмовляючи прокурору у задоволенні клопотання, слідчим суддею були порушені вимоги частин 7, 8 статті 584 КПК України.
Як вбачається з доданих до клопотання прокурора матеріалів, ОСОБА_9 є громадянином Грузії та Російської Федерації, обвинувачується у вчиненні злочину на території Російської Федерації, передбаченого частинами 3, 5 статті 33, пункту «з» частини 2 статті 105 КК Російської Федерації (організація вчинення вбивства), що відповідає частинам 3,5 статті 27, пунктам 6, 11 частини 2 статті 115 КК України; відповідно до матеріалів екстрадиційної перевірки останній ухилився від правоохоронних органів Російської Федерації, у зв`язку з чим його оголошено у міжнародний розшук та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, строк давності притягнення громадянина Російської Федерації ОСОБА_9 до відповідальності за вчинення ним вищевказаного злочину, відповідно до статті 49 КК України, не закінчився.
Виходячи з встановлених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що клопотання прокурора відповідає вимогам статті 584 КПК України, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а висновки слідчого судді щодо не надання прокурором належним доказів щодо наявності підстав для обрання екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_9 не відповідають фактичним обставинам та наявним у матеріалах, доданих до клопотання прокурора, доказам.
При цьому, колегія суддів вважає, що відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) відносно ОСОБА_9 , слідчий суддя порушив вимоги частин 7, 8 статті 584 КПК України, та з урахуванням обґрунтованого клопотання прокурора та наявних підстав для обрання екстрадиційного арешту відносно ОСОБА_9 , прийняв рішення, що не передбачене зазначеною вимогою кримінального процесуального Закону, при цьому надавши оцінку процесуальним рішенням, прийнятих компетентними органами іноземної держави.
Разом з цим, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання адвоката ОСОБА_11 , безпідставно застосував положення статті 585 КПК України та обрав відносно ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді домашнього арешту.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії та Російської Федерації, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 584 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу в.о. начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.09.2020 скасувати та постановити нову.

Клопотання в.о. начальника відділу міжнародного співробітництва Харківської обласної прокуратури ОСОБА_16 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) задовольнити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Застосувати до громадянина Грузії та Російської Федерації ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але не більше дванадцяти місяців.

Упродовж екстрадиційного арешту утримувати ОСОБА_9 у Державній установі «Харківській слідчий ізолятор».

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: