Провадження № 1-кс/947/1358/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000959 від 29.08.2020 року відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці, Вінницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого водієм ТОВ «Земля Поділля», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження.
29.08.2020 близно о 07 годин 30 хвилин, у світлий час доби, в умовах необмеженій видимості, ОСОБА_5 , керуючи автопоїздом у складі а/м «MAN TGX 18.440 BLS», р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом «General Trailes», р/н НОМЕР_2 , здійснював рух у крайній лівій смузі свого напрямку руху по сухому дорожньому покриттю автодороги «Об`їзд м. Одеси» з боку м. Одеси в напрямку вул. Вернидуба с. Усатово Біляївського району Одеської області. При під`їзді до перехрестя автодороги «Об`їзд м. Одеси» вул. Берегова с. Усатово Біляївського району Одеської області, в Суворовському районі м. Одеси, яке регулюється світлофором, що працював в автоматичному режимі, та на якому для водія ОСОБА_5 горів червоний сигнал світлофору, що забороняє подальший рух, останній не зупинив керований ним транспортний засіб перед стоп-лінією або перед лінією перехрестя чи світлофором, продовжив свій рух на та діючи необережно, у порушення вимог п. 2.3. б), 8.7.3.е) Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 2.3. - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п.8.7.3.- Сигнали світлофора мають такі значення:е) - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»; проявляючи злочинну недбалість, а саме не переконавшись у процесі руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, продовжив свій рух та почав проїжджати перехрестя автодороги «Об`їзд м. Одеси» вул. Берегова, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Honda Accord», р/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , який здійснював маневр повороту наліво, з вул. Берегова на автодорогу «Об`їзд м. Одеси», на зелений сигнал світлофору, що дозволяв йому подальший рух.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Honda Accord» ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закрита травма грудної клітки в вигляді переломів лівої ключиці, 2-6 ребер зліва та забою лівої легені, - яка супроводжувалась лівобічним гемотораксом (внутрішньо-плевральною кровотечею 700 мл).

Вказана травма грудної клітки не була небезпечною для життя відноситься до категорії тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Пасажир автомобіля «Honda Accord» Чжен Елла отримала поєднану травму голови, тулуба, кінцівок у вигляді: закрита черепно-мозкова травма - забита рана тімяної області голови, синці обличчя, підапоневротична гематома тімяної області, субарахноїдальний крововилив; закрита травма грудної клітини - синці грудної клітини; переломи правих ребер - 2,3,4,5,6,7,8,9-го по косій лінії від середньо ключичній до середньо-підпахвової лінії; 6,7,8,9-го лівих ребер по передньо-підпахвовій лінії; правобічний пневмогемоторакс; закрита травма живота - підкапсульні розриви діафрагмальної поверхні правої частки печінки; травма кінцівок - травматичний передній вивих правого плеча, скальпована рана правого передпліччя, скалковий перелом нижньої третини променевої кістки праворуч, перелом ліктьового відростка правої ліктьової кістки; множинні садна та синці верхній і нижніх кінцівок.

Зазначені тілесні ушкодження виникли від ударів тупих предметів під час дорожньо-транспортної пригоди.

Характер, локалізація та механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 вказують на утворення їх в салоні автомобіля. Перераховані ушкодження заподіяні у відносно короткий проміжок часу, у своїй сукупності мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_8 знаходиться в причинному зв`язку з поєднаною травмою утвореною при дорожньо-транспортній пригоді у вигляді травми голови, тулуба та кінцівок, з жировою емболією судин легень та настала від легенево-серцевої недостатності.

Допущені водієм ОСОБА_5 порушення вимог п.2.3. б), 8.7.3. е) «Правил дорожнього руху України» знаходяться у прямому причино наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді загибелі Чжен Елли та спричиненні тілесних ушкоджень середньої тяжкості ОСОБА_9 .

За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 29.08.2020 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення у своєму клопотанні посилається на наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, вказане клопотання просив задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що його підзахисний з підозрою погоджується, вказане кримінальне правопорушення було вчинено 29.08.2020, за цей час його підзахисний, не ухилявся від органу досудового розслідування, позитивно характеризується з міста роботи та проживання, має стійкі соціальні зв`язки, працює, одружений на утримані неповнолітні діти, просить врахувати слідчого суддю, всі обставини, та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під варто.

Підозрюваний в судовому засіданні з підозрою погодився, в решті підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали, надані в судовому засіданні, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
03.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості та спричинило смерть потерпілого.

На підтвердження пред`явленої ОСОБА_5 підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, сторона обвинувачення у своєму клопотанні посилається на: протокол огляду місця ДТП від 29.08.2020, схемою та фототаблицею до нього; висновками судової автотехнічної, транспортно-трасологічної, судово-медичної експертиз, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

З огляду на викладене, зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення такого кримінального правопорушення.

5. Щодо доведеності наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.
Як вбачається з санкції ч. 2 ст. 286 КК України, за вказаний склад злочину передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 (восьми) років. Так, оскільки ОСОБА_5 на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя вважає, що усвідомлюючи можливі негативні наслідки у вигляді покарання у випадку подальшого доведення вини ОСОБА_5 у встановленому законом порядку перед судом, останній може вжити заходів, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В частині посилання сторони обвинувачення на наявність в рамках кримінального провадження також ризиків, передбачених п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливого незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Так, підозрюванийОСОБА_5 на теперішній час з пред`явленою йому підозрою за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України погоджується, останній має намір співпрацювати зі слідством, що свідчить про позитивний характер процесуальної поведінки такої особи в рамках даного кримінального провадження. Працює та бажає відшкодовувати потерпілим шкоду. За таких обставин, оскільки стороною обвинувачення будь-яким чином не було обґрунтовано, з огляду на які обставини сторона обвинувачення прийшла до переконання, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого, слідчий суддя приходить до переконання, що вказані посилання сторони обвинувачення на існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України в рамках даного кримінального провадження, є необґрунтованими.

Аналогічним чином, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення не було обґрунтовано існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, при вирішенні вказаного питання слідчий суддя враховує, що на теперішній час ОСОБА_5 підозрюється у ймовірному вчиненні кримінального правопорушення з необережною формою вини. При цьому, знову ж таки, ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження лише підозрюється у можливому вчиненні кримінального правопорушення, вина якого, між тим, на теперішній час у встановленому законом порядку не доведена. В цілому, слідчий суддя враховує, що згідно долученої стороною захисту документації, останній позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, має місце роботи, а також реєстрації та проживання. Проживає з дружиною, та двома неповнолітніми дітьми. Викладене, попри відсутність відповідного належного обґрунтування з боку сторони обвинувачення, свідчить про відсутність в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
6. Щодо обґрунтованості недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи вказане питання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену в його рішеннях. Зокрема, слідчий суддя бере до уваги позицію ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», згідно якої, за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

В обґрунтування не можливості застосування в рамках даного кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, сторона обвинувачення посилається на обґрунтованість підозри, за фактом можливого вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, існування частини з яких в судовому засіданні свого підтвердження не знайшло.

Натомість як вбачається з долучених стороною захисту документів, підозрюваний є особою, яка має міцні соціальні зв`язки, оскільки останній має дружину, має місце реєстрації та проживання на території м. Одеса, місце роботи, яке являється для нього відповідним джерелом доходу, а також позитивні характеристики за місцем роботи та проживання.

Крім того, про що вже було зазначено вище, підозрюваний свою вину у ймовірному вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнає, з пред`явленою йому підозрою погоджується, на теперішній час частково відшкодовує завдану шкоду потерпілій стороні.
За таких обставин, на думку слідчого судді, з огляду на завдання відповідних запобіжних заходів, а також завдання кримінального провадження, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі забезпечить гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваної особи та забезпечить запобігання встановленому слідчим суддею ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, водночас вказана міра запобіжного заходу в повній мірі відповідатиме загальним засадам кримінального провадження та національному законодавству України, зокрема практиці ЄСПЛ як його частини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбаченого покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладені, встановлені під час розгляду даного клопотання обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та про необхідність застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000959 від 29.08.2020 року відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язавши його не залишати приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, строком до 03.04.2021 року, в межах строків досудового розслідування.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 03.04.2021 року, наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.
Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1