Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

30 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
слідчого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2020 року у кримінальному провадженні № 0003804 від 16 вересня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2020 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 - запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначено рахувати до 16 год. 14 листопада 2020 року.
Визначено розмір застави в сумі 63 060 грн.
Органами досудового розслідування ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме те, що він 16 вересня 2020 року о 12 год. 20 хв. перебуваючи у приміщенні торгового залу аптеки «Здорова родина», яка знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 94, будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, взяв із вітрини торгового залу аптеки апарат системи контролю рівня глюкози у крові марки «GAMMA MINI», вартістю 370 гривень, стерильний одноразовий лансет марки «GAMMA», вартістю 117 гривень, та маючи намір довести злочин до кінця, попрямував до виходу з приміщення аптеки без оплати вартості товару.
Після цього, будучи поміченим фармацевтом аптеки, не реагуючи на законні вимоги оплатити вартість товару, усвідомлюючи, що його протиправні дії викрито, свої злочинні дії не припинив та з викраденим майном вибіг з приміщення аптеки, в результаті чого відкрито викрав апарат системи контролю рівня глюкози у крові марки «GAMMA MINI», вартістю 370 гривень, стерильний одноразовий лансет марки «GAMMA», вартістю 117 гривень, які належать ТзОВ «Сальве», чим завдав потерпілому майнової шкоди в розмірі 487 грн.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Вказує, що слідчим суддею безпідставно застосовано найсуворіший запобіжний захід. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні, погодженому з прокурором, не навели наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків чи іншим чином перешкодити кримінальному провадженню. Зазначає на тому, що ОСОБА_5 є сиротою, інвалідом 2 групи, внутрішньопереміщеною особою, під час затримання спротиву не чинив. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язку носити електронний засіб контролю.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_7 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст. 176 цього Кодексу.
З матеріалів провадження вбачається, що 17 вересня 2020 року
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого у відповідності до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину.

Прокурор ОСОБА_7 під час розгляду справи в апеляційній інстанції вказала, що ОСОБА_5 є раніше неодноразово судимий за вчинення ряду корисливих злочинів, ніде не працює, немає постійного джерела прибутку, що є однією із причин спонукання останнього до вчинення нових злочинів.

Зазначила, що ОСОБА_5 немає міцних соціальних зв`язків, у зв`язку із покаранням, яке загрожує підозрюваному за вчинення злочину та відсутність стримуючих факторів може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім того, наголосила, що ОСОБА_5 14.09.2020 року слідчим суддею Рівненського міського суду в межах іншого кримінального провадження було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Підозрюваний на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину під час обраного запобіжного заходу.

ОСОБА_5 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Відповідно до характеристики ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується з негативної сторони, оскільки схильний до порушення громадського спокою та порядку, вживання спиртних напоїв та наркотичних речовин. Протягом 2016-2020 років неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.51, ст.173, ст.178 КУпАП (а.с.22).
Зазначені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні апеляційної інстанції дані стосовно наявності в ОСОБА_5 постійного місця проживання враховуються апеляційним судом, однак не зменшує заявлені у кримінальному провадженні ризики, а тому викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку.
За наведеного слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження строку виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, буде достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та виключає собою можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Доказів на спростування висновків слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 18 вересня 2020 року відносно ОСОБА_5 - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3