Єдиний унікальний номер 205/6801/17
Провадження № 1-кп/205/1012/20
У Х В А Л А

27 листопада 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0002303 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дніпропетровська, громадянки України, вдова, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, має середню освіту, не працевлаштованої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, неодруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2003 року народження, має середню технічну освіту, не працевлаштованого, зареєстрований у АДРЕСА_2 та проживає: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, у судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , просила продовжити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому прокурор посилалася на наявність ризиків, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що є достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можуть вжити заходів щодо перешкоджання судовому розгляду кримінального провадження, зокрема можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні просила суд продовжити їй строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що вона повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинуваченні та готова понести покарання, у зв`язку з чим вважає доцільним перебувати в подальшому під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав її позицію та не заперечував проти продовження обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину, а перебуваючи на свободі він буде мати більше можливостей захищатися від обвинувачення та довести суду свою невинуватість.

Захисник адвокат ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , у судовому засіданні заперечувала проти продовження своєму підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила змінити останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт або особисте зобов`язання.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинувачених, захисників, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд вважає, що зазначені прокурором ризики незаконного впливу обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення останніми інших кримінальних правопорушень, є доведеними оскільки у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, що вказує на обґрунтований ризик вчинення ним аналогічних злочинів та продовження злочинної діяльності.

Крім того, суд приходить до висновку про доведеність ризиків переховування обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від суду, оскільки встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований поза межами м. Дніпро, не має сталих соціальних зв`язків, місця роботи та навчання, а також постійного доходу. Обвинувачена ОСОБА_3 , у свою чергу, не працевлаштована, не має постійного доходу, а також у неї відсутні сталі соціальні зв`язки.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зав`язків, відсутність родини та неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених прокурором ризиків, а саме незаконного впливу обвинуваченими на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та можливістю останніх переховуватися від суду, що унеможливлює застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Крім того, в ході розгляду питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала.
Інші, більш м`які запобіжні заходи, на думку суду не спроможні забезпечити належний розгляд провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та виконання останніми процесуальних обов`язків обвинувачених у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 23 січня 2021 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 23 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1