УХВАЛА
іменем України
23 грудня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу представника голови фермерського господарства «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 щодо відмови у визнанні потерпілим та відмову у задоволенні клопотань, зобов`язання вчинити певні дії у кримінальному провадженні №0001630,-

В С Т А Н О В И В :

14 грудня 2020 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах голови фермерського господарства «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України (поштове відправлення від 29 жовтня 2020 року), в якій просить: скасувати рішення слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 , оформленого документом без назви від 01 грудня 2020 року №Ц/Л-11727/ц/Ц/Л-11728/15-02-2-20 про відмову у визнанні потерпілим та задоволенні клопотань адвоката ОСОБА_6 в інтересах голови Фермерського господарства «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 від 15 листопада 2020 року про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження №001630 за ч.2 ст.365 КК України, а також про проведення низки слідчо-процесуальних дій; зобов`язати слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах голови Фермерського господарства «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 від 15 листопада 2020 року про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження №001630 за ч.2 ст.365 КК України, а також про проведення низки слідчо-процесуальних дій у встановлений законом строк.

На обґрунтування скарги заявник посилається на ті обставини, що слідчими 07 грудня 2020 року на поштову адресу представника ФГ «Едельвейс-2007» адвоката ОСОБА_6 надійшли рішення слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 , з яких заявник дізнався про відмову у визнанні голови ФГ «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 потерпілим у згаданому кримінальному провадженні, а також про відмову в ознайомленні із матеріалами провадження та проведення низки слідчо-процесуальних дій. З таким рішенням заявник не погоджується, вважає, що існують передбачені законом підстави для визнання потерпілим у кримінальному провадженні та розгляд інших заявлених вимог клопотань. На переконання заявника, висновок про відсутність шкоди є передчасним, тоді як ОСОБА_3 є головою та засновником ФГ Едельвейс-2007, на території якого сталися діяння, що містять ознаки кримінальних правопорушень. Крім того, наявність шкоди, про яку зазначив слідчий, не є обов`язковою для набуття статусу потерпілого.

Зазначає, що на теперішній час жодні слідчі дії у кримінальному провадженні не відбуваються, а невизнання статусу потерпілого за ОСОБА_3 створює умови для повної бездіяльності у розслідуванні кримінального провадження та обмежує право ОСОБА_3 на подання доказів. Таким чином, у сторони обвинувачення не було очевидних та достатніх підстав вважати, що заявнику не завдано шкоду. Обставини та розмір спричиненої шкоди потрібно перевіряти під час розслідування кримінального провадження.

Крім того, оскільки підставою для відмови у задоволенні клопотань про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та вчинення слідчих дій від 15 листопада 2020 року стало необґрунтоване та передчасне, на думку заявника, рішення слідчого про відсутність у ОСОБА_3 статусу потерпілого, враховуючи право на ефективний судовий захист просить встановити необґрунтованість позиції слідчого та зобов`язати його повторно розглянути клопотання.

У зв`язку з цим звернувся за судовим захистом та просить задовольнити вимоги поданої скарги.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, за змістом скарги просив проводити розгляд за його відсутності, вимоги скарги підтримав у повному обсязі, просив скаргу задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про розгляд скарги без його участі. Зі скаргою не погодився, зазначив, що за результатами розгляду клопотання встановлено наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заяву про вчинення кримінального правопорушення подано особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, у зв`язку з чим відсутні об`єктивні підстави для надання особі статусу потерпілого. При цьому посилається на процесуальний статус особи як заявника, який не наділений повноваженнями заявляти клопотання в межах кримінального провадження. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні скарги (а.с.35).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За таких обставин, ураховуючи процесуальні строки розгляду та наявність волевиявлення заявника про розгляд без участі, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.
Вивчивши суть скарги, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до таких висновків.
Положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Установлено, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001630 від 22 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Як убачається з матеріалів скарги, 15 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах голови Фермерського господарства «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 , направив на адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, клопотання в порядку ст.220 КПК України, у яких, посилаючись на статус потерпілого, просив надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0001630 від 22.10.2020 року, а також провести невідкладні слідчі дії згідно з наведеним переліком (а.с.18-19, 20-22).

Зі скарги слідує, що заявник за результатами розгляду клопотання отримав лист слідчого другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 , у якому з посиланням на процесуальний статус заявника останній повідомив про те, що той не наділений правом заявляти клопотання, крім тих, що передбачені ст.60 КПК України. З цим заявник не погодився, вважає, що фактично йому було відмовлено у задоволенні клопотань та визнанні потерпілим, рішення слідчого не оформлено належним чином, тобто має місце бездіяльність слідчого щодо нерозгляду поданих ним клопотань, а саме невиконання вимог ст.220 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У судовому засіданні встановлено, що вказані заявником клопотання отримано Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві.

Зокрема, згідно з наданою на адресу суду копією листа слідчого №Ц/Л-11727/ц/Ц/Л-11728/15-02-2-20 від 01 грудня 2020 року вбачається, що голові Фермерського господарства «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 в особі представника адвоката ОСОБА_6 повідомлено, що клопотання від 15 листопада 2020 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а також про проведення низки слідчо-процесуальних дій розглянуто. Також зазначено, що в межах кримінального провадження №0001630 за ч.2 ст.365 КК України особа, яка звернулась із клопотанням, на даний час має процесуальний статус заявника та роз`яснено права, передбачені ч.2 ст.60 КПК України (а.с.23).

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, рішень.

Проте до суду не надано достатніх доказів того, що зазначені клопотання від 15 листопада 2020 року розглянуті слідчим з дотриманням вимог ст.220 КПК України, а саме, що заявника належним чином повідомлено про результати розгляду щодо кожного порушеного питання із наданням відповідного процесуального рішення за результатом розгляду, тоді як лист слідчого від 01 грудня 2020 року не відповідає таким вимогам в силу ч.3 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України.

Так, листом слідчого від 01 грудня 2020 року фактично констатовано про розгляд клопотань заявника, але всупереч вказаних вище вимог кримінального процесуального закону останній містить лише загальні формулювання та посилання на процесуальний статус заявника у кримінальному провадженні, які належним чином не обґрунтовані з посиланням на здобуті під час розслідування докази та норми закону. Наведені у клопотаннях заявником питання фактично не знайшли свого вирішення, і, як результат, законодавчі вимоги щодо повноти та вмотивованості під час розгляду слідчим не були дотримані в повній мірі. Зокрема, слідчим не зазначено вичерпних відповідей на конкретні питання, про які йшла мова у клопотаннях, а саме щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проведення слідчих та процесуальних дій, а також не обґрунтовано висновку щодо процесуального статусу особи, яка звернулась з відповідними клопотаннями. Крім того, слідчим не дотримано вимоги щодо форми відповідного процесуального рішення. Відтак, на переконання слідчого судді, слідчим належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя вважає обґрунтованими вимоги поданої скарги, оскільки з представлених суду матеріалів слідує, що вимоги клопотань заявника від 15 листопада 2020 року на даний час не вирішені.

Разом із тим, доводи заявника під час розгляду скарги слідчим спростовані не були, а тому в даному випадку порушені процесуальні права підлягають захисту.

Відповідно до положень ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

Тому з метою усунення зазначених вище порушень порядку розгляду відповідного клопотання слідчий суддя вважає достатнім зобов`язати слідчого повторно розглянути подані заявником клопотання від 15 листопада 2020 року з дотриманням вимог ст.220 КПК України та прийняти відповідне процесуальне рішення за результатами розгляду з кожного поставленого питання, про що повідомити заявника.

Інші вимоги скарги, зокрема, щодо скасування листа слідчого від 01 грудня 2020 року, задоволенню не підлягають, оскільки є безпідставними, та їх вирішення слідчим суддею не передбачено вимогами КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги у наведеній частині.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.2, 24, 40, 110, 220, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання представника голови фермерського господарства «Едельвейс-2007» ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 від 15 листопада 2020 року, які подані в межах кримінального провадження №0001630 від 22 жовтня 2020 року, в порядку ст.220 КПК України, про результати розгляду якого повідомити заявника.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1