Справа № 504/177/21
Номер провадження 1-кс/504/62/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2021смт.Доброслав

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 27 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0000454 від 25 квітня 2020 року,

встановив:

19.01.2021 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0000454 від 25.04.2020 року.
У своїй скарзі ОСОБА_4 посилається на те, що 18.01.2021 року поштою отримав постанову слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 27.11.2020 року про закриття кримінального провадження №0000454 від 25.04.2020 року, тому просив поновити пропущений процесуальний строк на звернення до слідчого судді зі скаргою.
Із вказаною постановою не погоджується, оскільки слідчим не було проведено жодних слідчих дій, передбачених ст.ст.91-95, 223-225 КПК України та не були встановлені обставини, які підлягають доказуванню, у зв`язку з чим просив оскаржувану постанову скасувати.
В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду скарги. 29.01.2021 року звернувся на електронну адресу суду з заявою про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з неможливістю прибути до судового засідання, оскільки перебуває на лікуванні.
Слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення був сповіщений належним чином, проте згідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судове засідання з`явився, просив скаргу залишити без задоволення.
Матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000454 від 25.04.2020 року були надані слідчому судді та досліджені в судовому засіданні.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши подану скаргу та долучені до неї матеріали, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, приходить до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення скарги та скасування оскаржуваної постанови слідчого про закриття кримінального провадження, з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При цьому, положеннями ст.92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.110 КПК України всі рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Відповідно до змісту даної постанови слідчій зобов`язаний повідомити всіх учасників кримінального провадження, щодо процесуального рішення.
Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
На підставі п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.
Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000454 від 25.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Постановою слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 27.11.2020 року вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.
При проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
За змістом ст.ст. 2,284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Разом з цим, слідчим при закритті кримінального провадження зазначених вимог закону не дотримано, постанова не є мотивованою, в ній не зазначено, які саме слідчі та процесуальні дії були проведені.
При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування не було допитано заявника, не встановлено та не допитано інших осіб, для встановлення обставин на підтвердження чи спростування обставин зазначених заявником.
Таким чином, посадовою особою органу досудового розслідування доводам ОСОБА_4 не надано належної оцінки, що свідчить про передчасне закриття кримінального провадження.
В пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою, а прийнята постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Згідно ч.3ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі ст.ст.2,9,24,28,91,92,110,284,303-307,309 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області від 27 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0000454 від 25 квітня 2020 року задовольнити.
Постанову старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 27 листопада 2020 року про закриття кримінального провадження №0000454 від 25 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України - скасувати.
Повернути до ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області (колишня назва Лиманський ВП ГУНП в Одеській області) матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000454 від 25 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України - для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1