Справа № 165/3196/18 Провадження №11-кп/802/962/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: в поярдку КПК Українии Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2020 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Нововолинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0001409 від 12.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
07.10.2020 року прокурор подав до Нововолинського міського суду Волинської області клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, порушував свої процесуальні обов`язки, не з`являвся за викликами суду, відтак, перебуваючи на волі, обвинувачений буде переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та продовжуватиме вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що ОСОБА_7 не має офіційних джерел доходів та у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому більш м`який запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2020 року задоволено клопотання прокурора. Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, з 04 листопада 2020 року по 02 січня 2021 року включно. Строк дії цієї ухвали встановлено до 02 січня 2021 року включно. Визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень (а.с.17-18).
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 28 травня 2020 року ОСОБА_7 оголошено у розшук. Письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 02.06.2020 року підтверджується, що він знав про те, що до нього на розгляді суду перебуває кримінальне провадження. Більше того, він був присутнім у підготовчому судовому засіданні вищевказаного кримінального провадження і був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду кримінального провадження про, що свідчить розписка про вручення йому судової повістки, однак без поважних причин, у судове засідання ОСОБА_7 не з`явився і жодних повідомлень про неможливість прибуття до суду у визначений день не надав. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 23 вересня 2020 року до ОСОБА_7 було застосовано привід, який не був виконаний Нововолинським ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області. Суд розцінив таку поведінку і дії обвинуваченого ОСОБА_9 як ухилення від явки до суду, а тому оголосив розшук ОСОБА_9 . З огляду на вищевикладене, у судовому засіданні встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Нововолинським міським судом Волинської області враховано тяжкість покарання у злочині, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , його молодий вік, стан здоров`я та те, що він раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, а наявні соціальні зв`язки недостатні для попередження вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень, що в сукупності вказує на існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Наведені обставини, на думку суду, дають підстави зробити висновок, що більш м`який запобіжний захід, ніж як тримання під вартою, не зможе запобігти і є недостатнім для запобігання ризикам, що існують на даній стадії судового розгляду і передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`ягкий, тобто домашній арешт. Просить врахувати те, що у нього є проблеми зі здоров`ям та на утриманні має двох неповнолітніх дітей (а.с.21).

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які скаргу підтримали у повному обсязі, прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити за безпідставністю, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою за положеннями ч.1 ст.183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.176-178 КПК України, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 місцевим судом були дотримані в повній мірі.

Судом встановлено, що в даний час у провадженні Нововолинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №0001409 від 12.11.2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Встановлено, що обираючи ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевий суд врахував обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також взяв до уваги те, що останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, наявні соціальні зв`язки недостатні для попередження переховування від органів досудового розслідування та/або суду а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що в сукупності вказує на існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані судом при обранні такого виду запобіжного заходу. При цьому, будь-який інший більш м`який запобіжний захід, ніж як тримання під вартою, не зможе запобігти і є недостатнім для запобігання ризикам, що існують на даній стадії судового розгляду.
Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та судовому засіданні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися та не втратили свою актуальність.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_7 та тяжкості інкримінованого йому діяння, те, що останній обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в ІТТ та слідчому ізоляторі, апеляційний суд приходить до висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи а ніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , місцевий суд перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його обрання.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить ОСОБА_7 ..

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 376, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 04 листопада 2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: