Справа № 629/2571/19
Номер провадження 1-кп/629/115/20
УХВАЛА

30 листопада 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжного заходу відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не військовозобов`язаного, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.06.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк до 7 років з конфіскацією майна, звільненого по відбуттю строку покарання,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Відносно ОСОБА_6 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який спливає 18 грудня 2020 року.
Прокурор в судовому засіданні з урахуванням закінчення строку тримання обвинуваченого під вартою заявив клопотання про продовження обраного запобіжного заходу ОСОБА_6 строком на 60 діб, посилаючись на продовження існування ризиків та обставин, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання до 6 років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, у зв`язку чим наявні ризики, що перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість можливого покарання, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, що раніше ним було вчинено, здійснити незаконний вплив на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки маючи непогашену судимість ОСОБА_6 знову вчинив умисний злочин.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні залишив розгляд клопотання прокурора на розсуд суду.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, тощо.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Обвинуваченому ОСОБА_6 інкриміновано злочини, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Ризик можливого переховування обвинуваченого не перестав бути актуальним, оскільки під загрозою можливого покарання, обвинувачений може вдатися до переховування від суду.
Ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого на потерпілих та свідків продовжує існувати, оскільки на даній стадії розгляду не всі потерпілі та свідки кримінального провадження допитані.
Обвинувачений ОСОБА_8 раніше судимий, маючи непогашену судимість знову вчинив умисний злочин неодружений, не працевлаштований, відсутні законні джерела доходу, що підтверджує нестійкість соціальних зв`язків останнього та свідчить про велику ймовірність вчинення обвинуваченим нового злочину.
Враховуючи вік та стан здоров`я обвинуваченого, відомості про його соціальні зв`язки, суд вважає, що встановлені відомості про особу обвинуваченого в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та його тяжкості, встановленими ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, дають достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не надані.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 18 грудня 2020 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, його вік та репутацію, міцність соціальних зв`язків, вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. У зв`язку з наведеним, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 371, 372 КПК України, суд, -
у х в а л и в:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 28 січня 2021 року включно.
Відлік строку запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 30 листопада 2020 року.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1