Справа № 712/985/20
Провадження №1-кс/712/662/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого-судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0004750 від 28.08.2019,

В С Т А Н О В И В:

В провадження слідчого судді надійшла вказана скарга, у якій захисником ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 порушено питання про скасування письмового повідомлення про підозру від 24.10.2019 року ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, складеного старшим слідчим СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаської області ОСОБА_5 .

В судове засідання призначене на 31.01.2020, 04.02.2020, 11.02.2020, 18.02.2020, скаржник та його захисник не з`явились, неодноразово викликались засобами поштового зв`язку.

Адвокат скаржниці ОСОБА_3 просила відкласти судове засідання, призначене на 11.02.2020, 18.02.2020 у зв`язку із участю адвоката в інших судових засіданнях.

В судовому засіданні, призначеному на 11.03.2020 інший захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 просив надати можливість ознайомлення з матеріалами скарги та перенести розгляд на іншу дату.

Адвокат скаржниці ОСОБА_3 просила відкласти судове засідання, призначене на 19.03.2020, 07.04.2020, 30.04.2020, 15.05.2020 у зв`язку із поширенням коронавіруса та введенням карантинних заходів, такі клопотання були задоволені.

В подальшому в судові засідання, призначені на 28.05.2020, 03.06.2020, 03.07.2020, 20.07.2020, 05.08.2020 скаржник та його захисник в судове засідання не з`явились, рухом справи не цікавились, відомості про неявку заявника та його адвокатів з поважних причин до суду не надходили.

Оскільки скарга перебуває в провадженні судді з січня 2020 року, скаржник та його захисники жодного разу не з`явились до суду для надання пояснень по суті скарги, суд вважає доцільним розглянути скаргу за наявними в ній матеріалами.

Прокурор ОСОБА_7 скерував до суду заяву, в якій просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки підозра є обґрунтованою.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.
Слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004750 від 28.08.2019.
Встановлено, що 24.10.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів у місця позбавлення волі.
Сутність повідомленої підозри полягає у вчиненні ОСОБА_4 всупереч Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Постанови КМУ «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» незаконного придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою відчуження (для вживання, збуту або іншого використання) у місце позбавлення волі за наступних обставин.
Так, ОСОБА_4 , 25.08.2019 року, приблизноо 10 год., маючи умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту у місця позбавлення волі, знаходячись за адресою: м.Київ, вул.Привокзальна, 14, незаконно придбала з метою збуту, шляхом перерахунку грошових коштів в сумі 800 гривень, на вказаний невстановленим чоловіком банківській рахунок і, забравши в подальшому, через так звану «закладку», п/е згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, який поклала в нижню білизну і незаконно зберігаючи при собі, перенесла до місця свого проживання, а саме- до квартири АДРЕСА_1 , де продовжувала незаконно зберігати з метою збуту у місця позбавлення волі.
Після чого, продовжуючи свої умисні дії, маячи прямий умисел, направлений на збут особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у місце позбавлення волі, 27.08.2019 року вранці, ОСОБА_4 , приховавши п/е згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору у нижню білизну, а саме в труси, щоб непомітно пронести у місце позбавлення волі, незаконно перевезла його з метою збуту до м.Черкаси маршрутим автобусом Київ-Черкаси та, близько 11 год. 27.08.2019 року, перенесла на територію ДУ «Черкаська виправна колонія №62», що розташована за адресою: м.Черкаси, вул.Сурікова, 30 з метою подальшого збуту (відчуження) невстановленим слідством особам (для вживання, збуту або іншого використання), однак була викрита молодшим інспектором ВНБ вказаної установи у приміщенні кімнати огляду громадян, після чого, самостійно вийняла з нижньої білизни та поклала на стіл п/е згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
В подальшому, 27.08.2019 року, в період часу з 12.45 год. до 13.02 працівниками поліції в ході огляду місця події, в присутності понятих, на столі виявлено та в подальшому вилучено п/е згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів №2/1685 від 26.09.2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено- канабіс, масою (в перерахунку на суху речовину) 28,90 г.
В обґрунтування скарги захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_3 посилається на те, що слідчим та прокурором порушено принцип презумпції невинуватості, який закріплено в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Якщо судове рішення стосовно особи відображає думку, що вона винна, але ця думка сформована до того, як було доведено її вину відповідно до закону, це рішення порушує вимогу п. 2 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст.87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій унаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК. Разом з тим презумпція невинуватості є гарантією, визначеною Конституцією.
Як вказано у повідомленні про підозру ОСОБА_4 від 24.10.2019 року: «досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , … незаконно придбала, перевозила та зберігала особливо небезпечний наркотичний засіб з метою відчуження (для вживання, збуту або іншого використання) у місце позбавлення волі, за наступних обставин…. маючи прямий умисел, направлений на збут …. тощо».

Вищевказані висловлювання та дії не залишають сумнівів в упередженості сторони обвинувачення щодо обвинуваченого і порушення нею Конституції України, принципів законності, презумпції невинуватості, положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вказане є грубим порушенням вимог кримінально-процесуального закону, через що є порушенням права підозрюваного на справедливий судовий розгляд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Згідно п. З ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках, зокрема,
наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити, зокрема, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Всупереч зазначеній нормі, в матеріалах досудового розслідування відсутні будь-які належні, допустимі і достовірні докази винуватості ОСОБА_4 , окрім припущень сторони обвинувачення.
В даному кримінальному провадженні взагалі не здобуто жодного достовірного доказу причетності до злочину ОСОБА_4 , жодного доказу, який вказував би на мету збуту матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, відомості про процесуального керівника - прокурора внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після затвердження та оголошення підозрюваній ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

З огляду на викладене, повідомлення про підозру не відповідає вимогам чинного законодавства.

Суд, аналізуючи доводи завника, вказує на наступне.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1ст.303 КПК.

Відповідно п. 10) ч.1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особу про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двохмісяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Захисник ОСОБА_3 у скарзі оспорює правову оцінку дій підозрюваной ОСОБА_4 за ч.2 ст.307 КК України, аналізуючи на власний розсуд обставини подій, викладені у підозрі.

Проте, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтованість підозри, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 року, § 57).

Отже, на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011року), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Досліджений слідчим суддею зміст письмового повідомлення про підозру від 24.10.2019 року ОСОБА_4 свідчить, що в ньому відображені обставини, передбачені ч.2 ст.307 КК України, у тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозруст.277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процессуального рішення є порушення вищевказаних процесуальних норм.

Відповідно до положень ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбаченихцим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст.277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положеньст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Порушень кримінального процесуального закону, які б мали своїм наслідком скасування повідомлення про підозру, слідчим суддею не виявлено.
За наведених обставин, слідчий суддя вважає про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0004750 від 28.08.2019 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10 серпня 2020 року о 09:45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1