УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А :
16 листопада 2020 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України.

У скарзі заявник просить зобов`язати уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885 розглянути у встановленому законом порядку клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , за № 20-781-08-12 від 06.11.2020 «Про закриття кримінального провадження».

Скаргу адвокат ОСОБА_5 обґрунтовує тим, що він 06.11.2020 засобами поштового зв`язку звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням за № 20-781-08-12 від 06.11.2020 «Про закриття кримінального провадження». Вказане клопотання було отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 09.11.2020.

Однак, станом на день звернення до суду зі скаргою та у встановлений законом строк, уповноваженим слідчим Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885, клопотання адвоката ОСОБА_5 за № 20-781-08-12 від 06.11.2020 не розглянуто, відповіді на клопотання не надано, про результати розгляду клопотання не повідомлено.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити. При цьому вказав, що слідчим Державного бюро розслідувань неналежним чином розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_5 за № 20-781-08-12 від 06.11.2020 «Про закриття кримінального провадження».

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні просив залишити вказану скаргу без розгляду та повернути її заявнику, аргументуючи тим, клопотання адвоката ОСОБА_5 було розглянуто у встановлений законом термін шляхом направлення відповіді у формі листа. При цьому слідчий пояснив, що адвокат ОСОБА_5 до клопотання не долучив договір про надання правової допомоги, а отже не підтвердив свої повноваження у кримінальному провадженні. Вказав, що процесуальний статус ОСОБА_6 , відомості щодо якого внесено до фабули Єдиного реєстру досудових розслідувань, як особи, яка ймовірно вчинила кримінальне правопорушення, у кримінальному провадженні визначено як «свідок», при цьому будь-яких процесуальних чи слідчих дій щодо останнього не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду м. Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження №№11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020, 11-сс/824/5892/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885, яка полягає у нерозгляді клопотання, в порядку ст.220 КПК України, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану скаргу по суті.

На твердження слідчого щодо процесуального статусу свідка особи, в інтересах якої подана скарга, у кримінальному провадженні, слідчий суддя зауважує наступне.

Так, відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та керуватись у своїй діяльності рішеннями Європейського Суду з прав людини(далі ЄСПЛ).

Згідно з статтею 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК визначений перелік осіб, яким надано право під час досудового розслідування оскаржити бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк. До таких осіб, серед інших, віднесений підозрюваний та його захисник.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «Салов проти України» вказано, що поняття «обвинувачення» має «автономне» значення, воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Рінгайзен проти Австрії» Європейський Суд визначив, що моментом висунення обвинувачення особі може вважатись початок досудового розслідування щодо конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи.

Отже, виходячи з наведеного вище, підозрюваним є особа, відносно якої фактично здійснюється досудове розслідування, однак формально не повідомлено про підозру.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Як зазначено заявником та підтверджено слідчим в судовому засіданні до ЄРДР за №№0001885 внесено відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень рядом осіб, серед яких ОСОБА_6 . Отже в ході здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні підлягають встановленню обставини щодо ймовірного вчинення кримінальних правопорушень особою, в інтересах якої подано скаргу, а тому висновок слідчого про те, що така особа має процесуальний статус свідка та її інтересів таке провадження не стосується, а тому він не має права звертатись до слідчого з клопотаннями, є необґрунтованим.

Наведене вище у сукупністю з матеріалами скарги свідчить, що ОСОБА_6 на цій стадії досудового розслідування має бути забезпечений процесуальними засобами захисту, у тому числі правом заявляти клопотання.

Щодо тверджень слідчого про неналежне підтвердження заявником своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за доцільне звернути увагу на таке.

Так, згідно ч. 1 ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

При цьому адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги на підставі якого вже й оформлюється ордер, складається довіреність тощо.

Отже, правилами зазначеної статті визначено, що повноваження адвоката як представника сторони у справі може бути підтверджено як ордером, так і договором про надання правової допомоги.

Враховуючи наведені у скарзі аргументи, які підтверджені доданими до неї матеріалами, відсутність доказів протилежного, слідчий суддя вважає доведеним факт звернення захисника до слідчого з відповідним клопотанням.

Так, як встановлено у судовому засіданні, Державним бюро розслідування проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001885 від 01.10.2020.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

06.11.2020 адвокат ОСОБА_5 засобами поштового зв`язку звернувся до Державного бюро розслідувань з клопотанням за № 20-781-08-12 від 06.11.2020 «Про закриття кримінального провадження». Вказане клопотання було отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 09.11.2020, що підтверджується долученими до скарги документами.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Враховуючи, що на час розгляду скарги відомостей щодо належного розгляду слідчим Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885 клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 за № 20-781-08-12 від 06.11.2020 слідчому судді не надано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 , подане в інтересах ОСОБА_6 , за № 20-781-08-12 від 06.11.2020, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885, яка полягає у нерозгляді клопотання у вказаному кримінальному провадженні, в порядку ст.220 КПК України, задовольнити.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0001885 розглянути клопотання адвоката ОСОБА_5 за № 20-781-0812 від 06.11.2020 «Про закриття кримінального провадження», подане в інтересах ОСОБА_6 , яке було отримано уповноваженою особою Державного бюро розслідувань 09.11.2020, в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголосити 11 грудня 2020 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1