Номер провадження: 11-сс/813/1681/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
за участі прокурора ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 р., якою в межах кримінального провадження №0000008 від 29.01.2020 року відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рені Одеської обл., громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, працюючого на посаді головного державного інспектору відділу з питань трудових відносин управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0000008 від 29.01.2020 р. за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України було частково задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 28.11.2020 року із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 550 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого його злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в зазначеному кримінальному провадженні органом досудового розслідування було доведено наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слідчий суддя, врахувавши положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважав за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначив, що вважає оскаржувану ухвалу постановлену з порушенням кримінального процесуального закону з огляду на наступне:
- повідомлена його підзахисному ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, оскільки факт передачі та отримання грошей саме ОСОБА_8 не було доведено слідством;
- органом досудового розслідування не було доведено існування жодного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, однак слідчий суддя не надав цьому правової оцінки, а лише формально перелічив зазначені у клопотанні слідчого ризики, обґрунтовуючи їх існування лише тяжкістю інкримінованого ОСОБА_8 злочину, натомість, останній раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувався, має вищу освіту, постійне місце проживання, офіційно працевлаштований;
- слідчим та прокурором не обґрунтовано жодним чином та не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України;
- слідчий суддя не обґрунтував строк дії ухвали та формально підійшов до розгляду можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повній мірі та не врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в тому, що 18.09.2020 р., перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу з питань праці трудових відносин управління з питань праці Головного управління Держпраці в Одеській обл., під час зустрічі біля Управління з питань праці ГУ Держпраці в Одеській обл. за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська 7, з інспектором з кадрів ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» ОСОБА_11 , у нього виник злочинний намір на вимагання та отримання неправомірної вигоди, в результаті чого повідомив ОСОБА_11 , що за не реєстрацію та подальше невиконання наявного у нього «Направлення на здійснення інспекційного відвідування ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ», код 40471320», йому особисто необхідно надати неправомірну вигоду. В подальшому, 29.09.2020 р. приблизно о 10:15 год. ОСОБА_11 прибув за вказаними ОСОБА_8 координатами: «46°29'46.6"N 30°38'37.4"E» неподалік від кафе «Козацька Колиба» розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 23/1, де на вимогу ОСОБА_8 передав останньому неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, за не підписання у начальника ГУ Держпраці в Одеській обл. вищезгаданого направлення та подальшого не проведення інспекційної перевірки вимог трудового законодавства на вказаному підприємстві.
Посилання сторони захисту на необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину апеляційний суд вважає безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами, доданими до клопотання, а саме: копією направлення на здійснення інспекційного відвідування ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (а.с. 16), копією припису про усунення виявлених порушень у ТОВ «ЄГАЗ-РІТЕЙЛ» (а.с. 17-18), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.01.2020 р. (а.с. 19-24), протоколом огляду місця події від 29.09.2020 р. (а.с. 25-27), протоколом огляду грошових коштів від 29.09.2020 р. (а.с. 30-33), протоколом обшуку від 29.09.2020 р. (а.с. 37-41), протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 15.09.2020 р. (а.с. 65-68), протоколом добровільного надання грошових коштів від 27.03.2020 р. (а.с. 75-76), протоколом огляду грошових коштів від 27.03.2020 р. (а.с. 77-79) та іншими матеріалами в їх сукупності.
На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами сторони захисту та вважає, що надані органом досудового розслідування докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, повністю доводять на даній стадії досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що вірно зазначено в ухвалі, тому апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в цій частині.

Водночас, колегія суддів також не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування наявності в зазначеному провадженні жодних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки, як вбачається із матеріалів провадження, ризики можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків в зазначеному кримінальному провадженні є доведеними та обумовлені тим, що: ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, із конфіскацією майна; підозрюваному відома особа свідка та його місце роботи, він має процесуальну можливість знайомитись із матеріалами провадження та, як наслідок, анкетними даними свідка.

Що стосується зазначених в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали ризиків можливого знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання провадженню, а також вчинення іншого кримінальне правопорушення, апеляційний суд наголошує на тому, що такі висновки слідчого судді є безпідставними, припущеннями, а ризики недоведеними, натомість, підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувався, має вищу освіту, зареєстроване (а.с. 95) та постійне місце проживання, офіційно працевлаштованийта за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 106-107).

Положення ч. 4 ст. 194 КПК України передбачають, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що надані прокурором докази не доводять обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 для запобігання вищенаведеним ризикам.
В судовому засіданні апеляційного суду було встановлено, що після постановленої слідчим суддею оскаржуваної ухвали співмешканкою підозрюваного ОСОБА_8 гр. ОСОБА_12 02.10.2020 р. було внесено заставу у встановленому слідчим суддею розмірі 52 550 грн. на розрахунковий рахунок ТУ ДСА в Одеській обл., про що не заперечував прокурор ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду.
За таких обставин та враховуючи приписи ч. 4 ст. 194 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе обмежитись застосуванням відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої вже був сплачений 02.10.2020 р. гр. ОСОБА_12 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
З огляду на вищезазначений факт сплати розміру застави співмешканкою підозрюваного ОСОБА_8 , колегія суддів не знаходить підстав для розгляду та надання оцінки доводам захисника щодо формального підходу слідчого судді до розгляду можливості застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Окрім того, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині покладення на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України з огляду на таке.

Частина 3 ст. 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З резолютивної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя, покладаючи на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, у разі внесення застави, у п. 3 зазначив про обов`язок не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду (а.с. 155).

В свою чергу, ч. 5 ст. 194 КПК України встановлює вичерпний перелік обов`язків, які можуть бути покладені на підозрювану особу у випадку обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, серед яких не передбачений обов`язок відлучатись з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду. Натомість, п. 2 зазначеної ч. 5 ст. 194 КПК України передбачає обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрювана особа зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Разом із тим, обов`язок не відлучатись з місця проживання передбачений чинним кримінальним процесуальним законом лише у випадку застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зокрема, приписи ст. 181 КПК України встановлюють, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

За встановлених обставин, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку слідчим суддею було допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому прийняти законне й обґрунтоване рішення, зокрема, фактично відносно підозрюваного ОСОБА_8 було застосовано два запобіжні заходи одночасно у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту, а також альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, яка на теперішній час є внесеною.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Пункт 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Отже, апеляційний суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 52 550 грн., яка станом на теперішній час є внесеною за нього, з покладанням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 181-183, 194, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.11.2020 року із визначенням застави в розмірі 52 550 грн. скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосувати відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52 550 грн.
Вважати заставу у сумі 52 550 грн. такою, що була внесена за підозрюваного ОСОБА_8 02.10.2020 р. ОСОБА_12 на рахунок ТУ ДСА в Одеській обл.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_8 наступні обв`язки:
- прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- не відлучатись з Одеської області без дозволу слідчого;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.11.2020 р. включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4