Справа №:755/2391/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" жовтня 2020 р. слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 17 вересня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015486 від 16 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_3 звернувся в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою до слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва на постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 17 вересня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015486 від 16 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування скарги особа, яка подала скаргу посилається на те, що 07 серпня 2020 року ОСОБА_3 , як потерпілий у кримінальному провадженні № 0015486 від 16 листопада 2017 року звернувся до слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про проведення негласних (розшукових) дій, а саме: зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж та спостереження за особою, річчю або місце, для встановлення місця знаходження особи, яка вчинила по відношенню до нього злочин. Постановою слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 17 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні його клопотання. Потерпілий дану постанову вважає необґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству.
Особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд скарги без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник Дніпровського УП ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.
Вивчивши доводи скарги, дослідивши долучені до скарги матеріали, слідча суддя дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотанні про проведення слідчих дій, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
07 серпня 2020 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського УП ГУНП у м. Києвіз клопотанням, яке зареєстроване Дніпровським УП ГУНП у м. Києві №Г-4255 від 12 серпня 2020 року клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій.
Постановою слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 17 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 , з тих підстав, що кримінальне провадження №0015486 від 16 листопада 2017 року на даний момент у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України зупинене, а тому на даний момент проведення слідчих та розшукових дій не допускається, згідно ч. 5 ст. 280 КПК України.
Згідно із ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: заявляти відводи та клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
В главі 20 КПК України передбачено проведення таких слідчих дій: допит, в тому числі одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб; пред`явлення для впізнання: особи, речей, трупа; обшук; огляд місцевості, приміщень, речей та документів; огляд трупа, пов`язаний з ексгумацією; слідчий експеримент; освідування особи; залучення експерта та проведення експертизи.
Згідно ч. 1 ст. 246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. В главі 21 КПК України визначено види негласних слідчих(розшукових) дій.
Після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного (ч. 5 ст. 280 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 249 КПК України загальний строк, протягом якого в одному кримінальному провадженні може тривати проведення негласної слідчої (розшукової) дії, дозвіл на проведення якої дає слідчий суддя, не може перевищувати максимальні строки досудового розслідування, передбачені статтею 219 цього Кодексу. У разі якщо така негласна слідча (розшукова) дія проводиться з метою встановлення місцезнаходження особи, яка переховується від органів досудового розслідування, слідчого судді чи суду, та оголошена в розшук, вона може тривати до встановлення місцезнаходження розшукуваної особи.
Згідно клопотання потерпілого вбачається, що він просить провести негласні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення місця знаходження особи, яка вчинила відносно нього злочин.
Як зазначається у ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, яка регламентує, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Зважаючи на те, що слідчою при прийнятті постанови від 17 вересня 2020 року не врахована та обставина, що потерпілий заявив клопотання про призначення негласних слідчих (розшукових) дій саме з метою встановлення місця знаходження особи, яка причетна до кримінального провадження, не надано даній обставині належного мотивування, тому слідча суддя вважає скаргу потерпілого обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40,56, 93, 110, 220, 303-305, 309 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а :
скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 від 17 вересня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0015486 від 16 листопада 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України задовольнити.
Постановуслідчої Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 17 вересня 2020 року - скасувати та зобов`язати слідчу вчинити одну з дій передбачених ст. 220 КПК України (клопотання задовольнити чи відмовити у його задоволенні шляхом постановлення умотивованої постанови) за клопотанням потерпілого ОСОБА_3 від 07 серпня 2020 року в строки визначені ст. 220 КПК України та з урахуванням положень ст. 28 КПК України.

Слідча суддя: ОСОБА_1