Справа № 163/2291/20
Провадження № 1-кп/162/81/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
01 грудня 2020 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілої (цивільного позивача) ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 - (у режимі відеоконференції з Луцьким міськрайонним судом Волинської області),
захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинуваченого ( цивільного відповідача) ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції з Луцьким слідчим ізолятором),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання потерпілої ОСОБА_4 в цивільному позові про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_8 , а також - арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності та зареєстроване на його дружину ОСОБА_9 ,
В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Любешівському районному суді Волинської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України.
До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_4 подала позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином.
Потерпіла ОСОБА_4 06.10.2020 визнана судом цивільним позивачем, а обвинувачений цивільним відповідачем.
У своїй позовній заяві потерпіла заявила клопотання, в тому числі, про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_8 , а також арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності та зареєстроване на його дружину ОСОБА_9 .
Прокурор, потерпіла та її представник у судовому засіданні повністю підтримали таку вимогу про арешт майна, просили її задовольнити.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні при вирішення питання про задоволення клопотання про накладення арешту на майно поклався на розсуд суду, однак звернув увагу на те, що таке клопотання є необґрунтованим та не відповідає вимогам діючого законодавства.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю погодились із позицією захисника ОСОБА_6 .
Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, в тому числі у частині заявленого клопотання про арешт майна в цивільному позові, суд доходить такого висновку.
За змістом ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову. Відповідно до ч.3 ст.171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до ч.5 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.
Згідно з ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження
Цивільним позивачем ОСОБА_4 в позовній заяві не зазначено перелік майна, на яке, на її думку, необхідно накласти арешт, місце знаходження такого майна, його вартість та ідентифікаційні ознаки. Не додано до позовної заяви також будь-яких документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_8 на майно, на яке слід накласти арешт. Також подане клопотання про накладення арешту на майно не містить відомостей щодо вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, що не дає можливості суду визначити співмірність такого виду забезпечення позову з заявленими в позовній заяві вимогами. Крім того, будь-яких даних щодо вжиття ОСОБА_8 заходів, спрямованих на відчуження майна, суду не надано.
Таких даних не містять і матеріали судового провадження.
Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.170-173, 372, 392 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання в цивільному позові потерпілої ОСОБА_4 про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно обвинуваченого ОСОБА_8 , а також арешту на майно, яке перебуває у спільній сумісній власності та зареєстроване на його дружину ОСОБА_9 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1