Справа № 509/3069/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження №0000816 від 27.05.2020 року з обвинувальним актом за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Виноградне Цюрупинського району Херсонської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, має на утриманні неповнолітню дитину, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , яка в силу ст.89 КК України судимості не має,

у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2020 року, близько 17 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшла до території складського приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке на підставі усного договору перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи з тильного боку від фасадної частини складського приміщення, ОСОБА_5 , реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проникла до складського приміщення у місці твору частини тильної стіни складу. Перебуваючи в середині складського приміщення ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, використовуючи мішки об`ємом 50 кг. кожний, які перебували в середині приміщення, викрала 300 кілограмів зернової культури, а саме пшениці - вартістю 6 гривень за кілограм, чим заподіяла ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1800 гривень.

Після цього ОСОБА_5 разом з викраденим майном покинула територію складського приміщення ОСОБА_4 , та направилась до вулиці Соборності в с.Барабой, де 10.05.2020 року, близько 20 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, продала викрадену зернову культуру у кількості 300 кілограм не знайомій громадянці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка не була обізнана про походження зерна яке купляла, таким чином ОСОБА_5 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений чт.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Крім цього, 13.05.2020 року, близько 18 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшла до території приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке на підставі усного догові перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи з тильного боку від фасадної частини складського приміщення, ОСОБА_5 , реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, проникла до складського приміщення у місці отвору частини тильної стіни складу. Перебуваючи в середині складського приміщення ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, використовуючи мішок об`ємом 50 кг., який перебував в середині приміщення, викрала 50 кілограмів зернової культури, а саме пшениці - вартістю 6 гривень за кілограм, чим заподіяла ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.

Після цього ОСОБА_5 разом з викраденим майном покинула територію складського приміщення ОСОБА_4 та направилась до вулиці Соборності в с.Барабой, де 13.05.2020 року, близько 22 годин 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, продала викрадену зернову культуру у кількості 50 кілограм не знайомій громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка не була обізнана про походження зерна яке купляла, таким чином ОСОБА_8 розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений чт.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

За сукупністю скоєного своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїла злочини, передбачені ст.ст.185 ч.3 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала повністю і у скоєних нею злочинах щиросердо розкаялася, підтвердивши суду, що вона дійсно скоїла злочини при вищенаведених фактичних обставинах, які нею не заперечуються.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції. При цьому обвинуваченій роз`яснено, що надалі вона не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_5 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Суд вважає провину обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ст.ст.185 ч.3 КК України.

Призначення покарання ОСОБА_5 підлягає в межах санкції ст.185 ч.3 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєні ОСОБА_5 злочини відносяться до тяжких злочинів.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченої:

- обвинувачена ОСОБА_5 раніше була засуджена, але в силу ст.89 КК України є такою що судимості не має, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також при призначенні покарання суд враховує:

відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченої, позиції прокурора та потерпілої, які вважають можливим виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченої від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази слід вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 .

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальних витрат немає.

Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 ч.3 КК України та призначити їй покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити у вигляді особистого зобов`язання.

Речові докази вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1