Справа № 333/4892/20
Провадження №1-в/333/280/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,

представника заявника: ОСОБА_4 ,
лікаря психіатра: ОСОБА_5
захисника адвоката ОСОБА_6
особи відносно якої ставиться питання про
продовження примусових заходів
медичного характеру ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, матеріали заяву Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з психіатричної допомоги» ЗОР про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , 1963 р.н.,-
В С Т А Н О В И В:

09.09.2020 р. КНП «Обласний клінічний заклад з психіатричної допомоги» ЗОР звернулось до суду із заявою, датованою 08.09.2020 р., про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, застосованих відносно ОСОБА_7 , 1963 р.н., на підставі ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2020 р., посилаючись на те, що за результатами огляду його комісією лікарів-психіатрів 07.09.2020 р., останні дійшли висновку, що ОСОБА_7 страждає на тяжкий психічний розлад у формі органічного маячного (шизофреноподібного ) розладу, стан медикоментозної ремісії, стан хворого наразі такий, що не потребує продовження примусових заходів у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
В судовому засіданні 06.10.2020 р. представником заявника повідомлено суд, що психічний стан ОСОБА_7 з часу останнього його огляду погіршився, в зв`язку з чим він перебуває в КНП «Обласний клінічний заклад з психіатричної допомоги» ЗОР на стаціонарному лікуванні. ОСОБА_7 в судовому засіданні 06.10.2020 р. зазначив, що не вважає себе хворим на психічну хворобу і кримінального правопорушення він не вчиняв. В зв`язку з вищезазначеними обставинами, судом зобов`язано КНП «Обласний клінічний заклад з психіатричної допомоги» ЗОР надати висновок лікарів-психіатрів щодо психічного стану ОСОБА_7 на теперішній час.
16.10.2020 р. до суду надійшли доповнення до заяви КНП «Обласний клінічний заклад з психіатричної допомоги» ЗОР від 08.09.2020 р., в якому заявник зазначив, що ОСОБА_7 , 1963 р.н, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває під наглядом лікаря - психіатра КНП «ОКЗ НПД» ЗОР з діагнозом: «Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад, ускладнений синдромом залежності від алкоголю». Є особою з інвалідністю II групи із психічного розладу. 27.10.2010 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України (спричинив смерть сусіда, внаслідок ножового поранення ). Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 416 від 10.07.2020 р. визнаний таким, що неосудний. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2013 р. щодо ОСОБА_7 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим типом нагляду. Рішенням Червоногвардійського суду від 04.03.2019 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим типом нагляду були змінені на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим типом нагляду. Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25.04.2019 заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим типом нагляду були змінені на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним типом нагляду. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2020 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним типом нагляду були змінені на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
За термін надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку до подання заяви до суду від 08.09.2020 ОСОБА_8 своєчасно відвідував дільничного лікаря - психіатра, регулярно отримував підтримуючу терапію. Критика до скоєного правопорушення була достатня. Мав чітку настанову на прийом підтримуючої терапії та регулярне відвідування лікаря - психіатра у добровільному порядку. Але, починаючи з 14.09.2020, стан погіршився: мали місце коливання афекту уривчасті маячні ідеї на адресу конкретних осіб з близького оточення, зловживання алкоголем, порушення критичних функцій, у зв`язку з чим двічі перебував на стаціонарному лікуванні, востаннє - з 13.10.2020 по теперішній час.
На проведеному лікуванні психічний стан пацієнта залишається нестабільним, що обумовлює високу вірогідність повторного скоєння суспільно - небезпечних діянь. Згідно висновку комісії лікарів - психіатрів, ОСОБА_7 потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі вищевикладеного заявник просить продовжити примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 .
Враховуючи, що представник заявника не підтримав в судовому засіданні заявлені раніше вимоги про припинення примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , суд на місці ухвалив, заяву в частині припинення примусових заходів відносно ОСОБА_7 залишити без розгляду, та в подальшому розглядати заяву в межах заявлених вимог про продовження примусових заходів у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 .
У судовому засіданні представник заявника та лікар-психіатр КНП «Обласний клінічний заклад з психіатричної допомоги» ЗОРнаполягали на задоволенні заяви про продовження відносно ОСОБА_7 примусових заходів характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Прокурор заяву про продовження примусових заходів медичного характеру підтримала.

Особа, стосовно якої вирішується питання про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 та його захисник у судовому засідання заперечували відносно продовження примусових заходів медичного характеру.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Право людини на медичну допомогу закріплено у ст.ст. 3, 49 Конституції України. Водночас Законом України «Про психіатричну допомогу» передбачено можливість застосування медичної допомоги без усвідомлення згоди особи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2013 р. щодо ОСОБА_7 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу, у зв`язку зі скоєнням ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство). 23.03.2020 р. ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя вищезазначені примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу відносно ОСОБА_7 були змінені на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку.

Відповідно до висновку комісії-лікарів КНП «Обласний клінічний психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги» від 15.10.2020 р., ОСОБА_7 під час огляду доступний контакту. На питання відповідає досить змістовно, але особливості мислення та мовлення містять прояви торпідності, ґрунтовності. Судження не завжди послідовні. Розповідає, що на цей час переживає стрес, внаслідок того, що його прогнала дружина, через відсутність фінансів, мізерну пенсію. Дещо раніше повідомив, що вони з жінкою розлучені, за обоюдною згодою з метою отримання субсидії, але деякий час мешкали разом. Каже, що жінка мала приїхати до нього напередодні госпіталізації, але не приїхала, напевно через те, що в неї є коханець, що стало для хворого додатковим стресом та приводом для пияцтва. Висловлює впевненість, що раніше жінка йому зраджувала, незважаючи на це, він її пробачив, бо мав намір жити разом. Вона для нього є «роковой женщиной» та сама казала, що він буде страждати та мучитись усе життя, не зможе її забути. В нього навіть були суїцидальні наміри через депресію напередодні минулої госпіталізації. Дещо пізніше стверджує, що навряд чи в жінки щось є, бо вона «пустая, никому не нужная уже». Обмани сприйняття заперечує на протязі тривалого часу. Негативно налаштований на адресу сина, каже, що він регулярно шкодить йому, псує його машину, скручує фари та інше. Наводить приклад, що коли він був в профілакторії влітку, з його машини зняли фару, вважає, що це син мститься йому. Раціоналізує зловживання алкоголем стресовими моментами. Каже, що останній запій тривав 4 дні, вживав біля 1 літру міцного алкоголю на добу, змішуючи з 1 літром пива. Напередодні госпіталізації був побитий незнайомими молодиками біля кіоску. Орієнтований достатньо. Інтелектуально-мнестична сфера без ознак грубого дефекту. Критика до скоєного злочину досить формальна, раціоналізує обставини вбивства потерпілого. Каже, що вбивати не хотів: «хотел только уложить его в больницу, но он умер». Сам розуміє, що все це через горілку, але усвідомленої настанови на тверезість немає, з легкістю дає обіцянки припинити пияцтво.

За термін надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку до подання заяви до суду від 08.09.2020 ОСОБА_7 своєчасно відвідував дільничного лікаря - психіатра, регулярно отримував підтримуючу терапію. Критика до скоєного правопорушення була достатня. Мав чітку настанову на прийом підтримуючої терапії та регулярне відвідування лікаря- психіатра у добровільному порядку. Внаслідок погіршення психічного стану 14.09.2020 мали місце коливання афекту уривчасті маячні ідеї на адресу конкретних осіб з близького оточення, зловживання алкоголем, порушення критичних функцій, у зв`язку з чим двічі перебував на стаціонарному лікуванні, востаннє - з 13.10.2020 по теперішній час.
На підставі огляду ОСОБА_7 комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що він хворіє на тяжкий психічний розлад «Органічний маячний (шизофреноподібний) розлад, ускладнений синдромом залежності від алкоголю». На проведеному лікуванні психічний стан пацієнта залишається нестабільним, мають місце коливання афекту, уривчасті маячні ідеї на адресу конкретних осіб з близького оточення, зловживання алкоголем, порушення критичних функцій, що обумовлює високу вірогідність повторного скоєння суспільно - небезпечних діянь, в зв`язку з чим потребує продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України та іншими законами. За рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру, як, зокрема, госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст.95 КК України продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву про продовження примусових заходів у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 задовольнити, оскільки існує вірогідність скоєння ним нових суспільно-небезпечних дій і за висновком комісії лікарів-психіатрів останній за станом здоров`я потребує продовження цих примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст.ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст.512, 514 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з психіатричної допомоги» ЗОР про продовження примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , 1963 р.н., задовольнити.
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку відносно ОСОБА_7 , 1963 р.н., що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , призначених ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2020 р.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1