У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янськ Донецької області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинувальним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання у кримінальному провадженні запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, оскільки зазначений запобіжний захід обумовлений наявністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки вона будучи особою, яка обвинувачується у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень та, заздалегідь знає, що за вчинені нею злочинні дії кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, і це може побудити її до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховуватись від суду, оскільки наслідки та ризики втечі для обвинуваченої ОСОБА_5 у цьому випадку можуть бути визнані як менш небезпечні, ніж покарання та процедура його відбування. Цей ризик підтверджує і той факт, що ОСОБА_5 свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнає. В той же час, знаючи про наслідки своїх протиправних дій, ОСОБА_5 без належного контролю з боку суду та правоохоронних органів, може вчинити дії, спрямовані на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду. Крім того, існує ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, оскільки обвинувачена та потерпіла є сусідами і у теперішній час між ними склались неприязні відносини у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_4 неодноразово зверталась до правоохоронних органів з заявами про вчинення відносно неї неправомірних дій обвинуваченою. Також ОСОБА_5 , крім обвинувачення у ічиненні даних кримінальних правопорушень, на теперішній час є підозрюваною у вчиненні іншого кримінального правопорушення, по якому завершується досудове розслідування. Тобто вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченою набувають систематичного характеру, а отже є ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_4 заявлене прокурором клопотання підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі.

Обвинувачена ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурор щодо обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання заперечувала.

Захисник ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченої.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання про захід забезпечення кримінального провадження та долучені до нього матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження ст. 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України - враховує положення статей 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії проведення підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.

На думку суду, відомості, викладені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, а також посилання прокурора в клопотанні на матеріали можуть свідчити про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою інкримінованого їй кримінального правопорушення. Вагомість таких доказів наразі не викликає сумнівів. Таким чином, суд на підставі об`єктивної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що причетність обвинуваченої до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу з огляду потреб судового розслідування.

В судовому засіданні прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України. Так, ОСОБА_5 постійно відвідує судові засідання, а у випадках коли не може з`явитись до суду повідомляє про це заздалегідь, із наданням документів, що підтверджують поважність її неявки в судове засідання. Крім того, ОСОБА_5 раніше не судима, за час що минув з моменту вчинення інкримінованих їй правопорушень, нових кримінальних правопорушень не вчинила.

Щодо зазначеного прокурором ризику впливу ОСОБА_5 на потерпілу ОСОБА_4 , то суд приймає до уваги дану обставину, оскільки обвинувачена та потерпіла є сусідами і у теперішній час між ними склались неприязні відносини.

Також, суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох тяжких кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, а отже існує ризик ухилення обвинуваченої від кримінальної відповідальності та переховування від суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що висунута ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, на теперішній час наявні ризики незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілу, тому клопотання прокурора є обґрунтованим, а застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є виправданим, оскільки даний запобіжний захід є необхідним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, що не суперечить меті застосування запобіжного заходу.

Крім того, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є самим м`яким відповідно до норм кримінально-процесуального законодавства, а отже процесуальні обов`язки, які покладаються на обвинувачену ОСОБА_5 є мінімальними.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 194 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 259 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 .

Повідомити обвинуваченій ОСОБА_5 про наслідки невиконання покладених на неї обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 179 КПК України, а саме: в разі невиконання та недотримання умов особистого зобов`язання до неї може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (від 525,50 грн. до 4204 грн.)

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії даної ухвали становить два місяці з дня винесення ухвали.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 7 днів з дня винесення

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1