Провадження № 1-кс/344/6321/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0002034 від 08.09.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2020р. слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування клопотання покликався на те, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 тяжке тілесне ушкодження та завідомо залишив потерпілого у небезпечному для життя стані.

Так, 08.09.2020 приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що знижує реакцію та унеможливлює належним чином оцінювати дорожню обстановку, керуючи автомобілем марки NISSAN SUNNY, реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул. Івасюка у лівій смузі руху в напрямку вул. Хоткевича у м. Івано-Франківську. В той час у зустрічному до автомобіля напрямку, вздовж правого краю проїзної частини вул. Івасюка, зі сторони вул. Хоткевича рухався прямолінійно на велосипеді ОСОБА_7 . При наближенні до автомобільної мийки «Авто SPA» та навпроти будинку № 78, що розташований по вул. Івасюка у м. Івано-Франківську, ОСОБА_5 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну можливість бачити рух велосипедиста, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, розпочав здійснювати маневр перестроювання у праву смугу для руху, внаслідок чого вчинив наїзд на ОСОБА_7 , який рухався у зустрічному напрямку прямо. При цьому, ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 2.3 б), д); 2.9 а); 10.1.; 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тяжке тілесне ушкодження.

Крім того, 08.09.2020 приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки NISSAN SUNNY, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Івасюка у напрямку вул. Гната Хоткевича у м. Івано-Франківська, на ділянці дороги, що неподалік автомобільної мийки «Авто SPA» та будинку №78, що розташований по вул. Івасюка у м. Івано-Франківську, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , після чого достовірно знаючи, що такими діями він поставив останнього у небезпечний для життя стан, маючи правовий обов`язок і реальну можливість надати первинну медичну допомогу, не виконав свого громадського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі: на місці дорожньо-транспортної події не залишився, не переконався, чи потребує потерпілий медичної допомоги, не викликав працівників медичної допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, в той час, як ОСОБА_7 перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, маючи можливість надати йому допомогу, завідомо залишив потерпілого без допомоги і з місця події автомобілем скрився.

В сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель м. Івано-Франківська, проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, працює слюсарем-сантехніком приватного будівельно-монтажного підприємства «Добробут-К», раніше не судимий, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

21 грудня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними доказами у кримінальному провадженні, а саме:

1) протоколами огляду місця події;

2) показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

3) протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації;

4) висновком судово-медичної експертизи;

5) протоколом слідчого експерименту.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, ОСОБА_5 вчинив злочин при обтяжуючих обставинах, втік з місця події, що вказує на відсутність психологічної стійкості у поведінці, наявність зневаги до встановлених соціально-моральних правил поведінки, можливість у майбутньому переховуватись від органів слідства та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину;

- незаконно впливати на свідків, так як досудове розслідування триває;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила клопотання задовольнити.

В судовому засіданні захисник просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки прокурором не доведено ризиків, а також підозрюваний позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, одна з яких постійно перебуває на лікуванні, офіційно працевлаштований, а потерпіла особа до підозрюваного претензій не має.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрювану та дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 21 грудня 2020 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель м. Івано-Франківська, проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, працює слюсарем-сантехніком приватного будівельно-монтажного підприємства «Добробут-К», раніше не судимий, має на утриманні двоє малолітніх дітей.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколами огляду місця події; показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом огляду та перегляду цифрового носія інформації; висновком судово-медичної експертизи; протоколом слідчого експерименту.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 та ч. 2 ст. 286 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, окрім того ОСОБА_5 вчинив злочин при обтяжуючих обставинах, стан алкогольного сп`яніння, втік з місця події, що вказує на відсутність психологічної стійкості у поведінці, наявність зневаги до встановлених соціально-моральних правил поведінки, можливість у майбутньому переховуватись від органів слідства та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі.

Усвідомлюючи неминучість покарання ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину, незаконно впливати на свідків, так як досудове розслідування триває, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою уникнення від кримінальної відповідальності, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Однак, зважаючи на необхідність участі підозрюваного у стаціонарному лікуванні хворої дитини, слідчий суддя вважає за доцільне визначити годину не з 22.00год, а з 23год домашнього арешту.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, за адресою АДРЕСА_1 , в нічний час з 23.00 год. до 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора, або суду, терміном на 60 днів, тобто до 19.02.2021 року, включно, але в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, із забороною залишати місце постійного проживання з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Ч. 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 19.02.2021 року включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в нічний час з 23.00 год. до 06.00 год.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 19 лютого 2021 року включно та підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Виконання ухвали доручити відповідному органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а контроль за її виконанням покласти на прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 23 грудня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1