Справа № 482/1111/20
Номер провадження 1-кп/482/163/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року м.Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Нова Одеса кримінальне провадження (зареєстроване в ЄРДР за № 0000278 від 25.06.2020 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сухий Єланець Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, військовозобов`язаного, працюючого різноробочим у ПП " ОСОБА_6 ", раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку 2020 року (більш точної дати та часу не встановлено), ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, перебуваючи в м. Миколаєві, у невстановленої особи, незаконно придбав вибухову речовину - одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою 239,8098 г, який знаходився в металевій цинковій банці без будь-яких позначень, тим самим незаконно придбав його з метою подальшого зберігання. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх караність, бажаючи їх настання, утримуючи при собі металеву банку, в якій знаходилась вибухова речовина - одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою 239,8098 г, перевіз їх автобусом з м. Миколаєва до с. Сухий Сланець та приніс їх до свого домоволодіння, де він постійно проживає, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим незаконно переніс їх з метою подальшого зберігання. Далі, ОСОБА_4 , залишив металеву банку, в якій знаходилась вибухова речовина - одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою 239,8098 г, в приміщенні гаражу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав незаконно зберігати зазначену вибухову речовину до 13 травня 2020 року, до моменту вилучення її працівниками поліції. 13 травня 2020 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції в приміщенні гаражу виявлено та вилучено металеву банку, в якій знаходилась вибухова речовина - одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою 239,8098 г, яку останній незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

26.06.2020 року між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України щодо узгодженого покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком один рік та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь яких обставин, які примусили ОСОБА_4 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним або суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, пояснення обвинуваченого суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Суд, в порядку ст.474 КПК України шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того вказані обставини були підтверджені в судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , який був присутній під час укладення угоди.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної в кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР № 0000278 від 25.06.2020 року) між прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором в кримінальному провадженні ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно частин 2, 3 ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. витрат на проведення судової вибухо-технічної експертизи.

Речові докази по справі:

- вибухову речовину - одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох загальною масою 239,8098 г, яка упакована в металеву банку та опечатано в спеціальний пакет № 5423524 і знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області - знищити;

- предмет, схожий на пістолет, який не належить до вогнепальної зброї, упакований в спеціальний пакет № ЕХРО 419292 і знаходиться на зберіганні в камері речових доказів Новоодеського ВП ГУНП в Миколаївській області - повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий: