Справа № 591/1050/18
Провадження № 1-кс/591/2881/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню,
В С Т А Н О В И В :
Захисник в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке заявники підтримали та мотивували тим, що 25 червня 2018 року Сумським апеляційним судом було скасовано ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 17 лютого 2018 року та постановлено нову, якою накладено арешт в тому числі на автомобіль «Вольксваген», н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про його реєстрацію та ключ, потреба в якому на думку заявників відпала, тому просив його скасувати.

Слідчий та прокурор заперечили проти задоволення клопотання.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши надані матеріали, приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що по кримінальному провадженню № 0000038 було накладено слідчим суддею арешт на наведене майно.

В подальшому кримінальне провадженню № 0000038 було об`єднане з кримінальним провадженням № 0000044, з якого в свою чергу було виділено 10 липня 2018 року прокуратурою Сумської області кримінальне провадження № 0000156, досудове розслідування по якому зупинено слідчим СУ ГУНП в Сумській області 10 липня 2018 року, в зв`язку з розшуком ОСОБА_7 .

На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.
З досліджених матеріалів вбачається, що вилучення зазначеного майна та накладення арешту на нього вмотивовувалось в першу чергу необхідністю збереження речових доказів, але на думку суду заявником в достатній мірі не обґрунтовано того, що вилучене майно в розумінні ст. 98 КПК України втратило своє доказове значення в справі.
Водночас, надані суду матеріали (копія підозри, копія обвинувального акту, тощо) свідчать про те, що зазначені заявниками предмети безпосередньо стосуються обставин справи за підозрою ОСОБА_7 та обвинувачення інших осіб, судовий розгляд відносно яких триває, тому в задоволенні клопотання належить відмовити.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить і з того, що в розумінні п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. 174 КПК України, вирішення слідчим суддею клопотання про скасування арешту майна можливе лише на стадії досудового розслідування, яке стосовно частини підозрюваних завершено і справа перебуває на розгляді в суді, яким і повинні вирішуватись вимоги заявника.

Посилання заявників, як на підставу для задоволення клопотання, на неналежність збереження арештованого майна знаходиться поза межами компетенції слідчого судді в контексті вимог ст. 174 КПК України та не можу слугувати підставою для скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту автомобіля «Вольксваген», н.з. НОМЕР_1 , свідоцтва про його реєстрацію та ключа, відмовити.
Ухвала не оскаржується, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1