ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2015/20

22 вересня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000184 від 13.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хоростків, Тернопільська обл., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовець військової служби по мобілізації, номер обслуги 1-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетної батареї військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на цей час військова частина НОМЕР_2 ), молодший сержант, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що проходячи військову службу по мобілізації у військовій частині - польова пошта НОМЕР_1 на посаді номера обслуги 1-го зенітного артилерійського взводу зенітної ракетної батареї, у порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, із метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 20 березня 2016 року близько 06 години 00 хвилин самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка тимчасово перебувала за адресою: АДРЕСА_3 та відправився у невідомому напрямку, проводячи час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував.

Дані дії ОСОБА_3 , які виразились у самовільному залишенні місця служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану суд кваліфікує за ч.3 ст.408 КК України, тобто дезертирство.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи.

Суд, з`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 зазначеними вище діями вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 408 КК України, а саме самовільно залишив місце служби, з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто дезертирство.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

В якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, а також суд, приймає до уваги, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Санкція ч.3 ст.408 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про доцільність призначення покарання у вигляді позбавлення волі, однак вважає можливим виправлення ОСОБА_3 , без реального позбавлення волі, але в умовах нагляду за ним та звільнити його від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків відповідно до ч.1 ст.76 КК України.

Зважаючи, що обвинуваченого звільнено від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за доцільне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який застосований до ОСОБА_3 відповідно до ухвали Рівненського міського суду Рівненської області № 564/8892/20 від 12.08.2020 року - скасувати

Цивільний позов відсутній.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.374,376,395 КПК України, 75-76 КК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі і застосувавши ст. 75, 76 КК України, звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк терміном в три роки, з покладенням на нього обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_3 , врахувати дні утриманням під вартою, у зв`язку з даною справою, з 11 серпня 2020 року по 22 вересня 2020 року.

Запобіжний захід тримання під вартою - скасувати, ОСОБА_3 , звільнити з залу суду негайно.

Вирок суду набирає законний сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

СуддяОСОБА_1