ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/2270/18 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/960/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Київськогорайонного суду м.Харкова від 22 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Київськогорайонного суду м.Харкова від 22 серпня 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, з вищою освітою, розлучену, яка має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштовану, раніше судиму: 1) 01.10.2013 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850 грн; 2) 07.02.2014 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 240 годин громадських робіт; 3) 14.04.2014 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі, звільненої від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році»;4) 07.04.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки; 5) 10.06.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до двох років позбавлення волі; 6) 02.07.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 08.11.2016 звільнена від відбування покарання умовно-достроково строком на 7 місяців 10 днів згідно постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.10.2016; 7) 11.01.2018 Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_7 засуджується за вчинення злочину, вчиненого нею до постановлення вироку Київського районного суду м. Харкова від 11.01.2018 р., за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 11 січня 2018 року.

Вказаним вироком встановлено, що 09 грудня 2017 року о 17:30 год. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7 у приміщенні ресторану «Макдональдс», розташованому у ТРЦ «Караван», маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і свідомо бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі спинки стільця таємно викрала чоловічу сумку ТМ «Vitto Rossi», вартістю 936 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №113 від 05.02.2018, належну ОСОБА_9 , у якій знаходились: навушники ТМ «Marshall Mode EQ Black», вартістю 1979 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №113 від 05.02.2018; гребінець для бороди ТМ «Hand Made Kent», вартістю 180 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №113 від 05.02.2018; гаманець ТМ «Buono», вартістю 765 грн. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №113 від 05.02.2018 із грошовими коштами в сумі 2500 грн. Після чого ОСОБА_7 сховала вказане майно під верхній одяг, який тримала на руці та вийшла з ТРЦ «Караван», звернувши його на власну користь та розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяла потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6 360 грн.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачена ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Київськогорайонного суду м.Харкова від 22 серпня 2019 року, застосувати до неї положення ст.69 КК України та пом`якшити призначене покарання.

Обґрунтовуючи свою апеляційну вимогу, обвинувачена посилається на те, що вона повністю визнала свою вину, має на утриманні доньку та мати похилого віку, яка потребує постійного догляду; самостійно виховує свою дитину.

Вислухавши доповідь судді; доводи захисника та обвинуваченої, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що подана апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

Дії обвинуваченої кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались та в своїй апеляційній скарзі обвинувачена не оспорює, колегія суддів, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, а саме.

Суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, розлучена, має на утриманні доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ст.66 КК України, судом враховано наявність обставини, що пом`якшує покарання, у виді щирого каяття та наявності на утриманні неповнолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, який належить призначити обвинуваченій.

Обвинуваченою ОСОБА_7 не наведено в своїй апеляційній скарзі нових обставин, які не враховані судом першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій та могли свідчити про явну суворість призначеного покарання як за ч. 2 ст. 185 КК України, так і остаточного покарання за сукупністю злочинів, визначеного за правилами ч.4 ст.70 КК України. Цих обставин також не надано стороною захисту і під час апеляційного розгляду.

З урахуванням зазначеного, суд призначив обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання скоєння нею нових злочинів.

Доводи обвинуваченої ОСОБА_7 про необхідність пом`якшення призначеного покарання, шляхом застосування ст.69 КК України, з урахуванням даних про її особу, яка неодноразово засуджувалася за злочини проти власності та знову вчинили аналогічне кримінальне правопорушення, на думку колегії суддів, - є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_7 своєю поведінкою не доводить свого виправлення та перевиховання, а тому є суспільно-небезпечною особою.

Обвинуваченою також не наведено в своїй апеляційній скарзі які саме обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що додатково свідчить про безпідставність її вимоги щодо пом`якшення призначеного покарання.

Враховуючи вищезазначене, колегією суддів не встановлено правових підстав для зміни оскаржуваного вироку, з урахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченої.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київськогорайонного суду м.Харкова від 22 серпня 2019 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий

Судді