Справа №№ 148/119/20
В И Р О К
Іменем України

10 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника служби у справах дітей ОСОБА_10

представника ювенальної превенції ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000006 внесеного в ЄРДР від 03.01.2020 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, студент 3 курсу Ладижинського коледжу, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, гр. України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , освіта неповна середня, студент 1 курсу Ладижинського коледжу, не судимий, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , біля 18.00 год., 18.12.2019 року, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , з метою крадіжки чужого майна, прийшли до вантажного автомобіля марки «МАЗ 64229-032» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який знаходився в с. Богданівка, Тульчинського району, Вінницької області, по вул. Кавунівський.

Перебуваючи біля вказаного автомобіля марки «МАЗ 64229-032» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за допомогою металевого приладдя зірвали навісний замок на баку вантажного автомобіля, та з корисливих мотивів, таємно, навмисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скоїли крадіжку дизельного палива в загальній кількості 50 літрів.
Відповідно до висновку експерта № 115/20-21 від 10.01.2020 року вартість 1 л. дизельного палива становить 26, 69 коп.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , своїми злочинними діями завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 1 334,50 коп.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , викрадене дизельне паливо, перенесли та заховали на території бувшого колгоспу в с. Богданівка, Тульчинського району, Вінницької області, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_5 , біля 18.00 год., 18.12.2019 року, за попередньою змовою із ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, прийшли до вантажного автомобіля марки «МАЗ 64229-032» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , який знаходився в с. Богданівка, Тульчинського району, Вінницької області, по вул. Кавунівський.

Перебуваючи біля вказаного автомобіля марки «МАЗ 64229-032» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , за допомогою металевого приладдя зірвали навісний замок на баку вантажного автомобіля, та з корисливих мотивів, таємно, навмисно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скоїли крадіжку дизельного палива в загальній кількості 50 літрів.

Відповідно до висновку експерта № 115/20-21 від 10.01.2020 року вартість 1 л. дизельного палива становить 26, 69 коп.

Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , своїми злочинними діями завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на загальну суму 1 334,50 коп.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , викрадене дизельне паливо, перенесли та заховали на території бувшого колгоспу в с. Богданівка, Тульчинського району, Вінницької області, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченому ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що дійсно 18.12.2019 він разом із ОСОБА_5 здійснили крадіжку 50 л дизельного палива з автомобіля МАЗ в с. Богданівка, за обставин які зазначенні в обвинувальному акті. Вчинити крадіжку вони вирішили вдвох, конкретної пропозиції ніхто не висловлював. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, завдані збитки відшкодовано в повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченому ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю і суду показав, що обставини викладенні в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності і ним не оспорюються, при цьому надавши пояснення в судовому засіданні, які повністю підтверджують покази обвинуваченого ОСОБА_4 . У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати, викрадене повернув.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що крадіжку дизельного пального з належного йому автомобіля, він виявив в грудні 2019 року, точної дати не пам`ятає, з приводу чого звернувся до поліції. Від працівників поліції, він дізнався, що крадіжку вчинили ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . До вказаних осіб, він претензій матеріального та морального характеру не має, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинувачених, потерпілого, оголошенням висновків експертиз та характеризуючих особу обвинувачених матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого являється крадіжка вчинена за попередньою змовою групою осіб, в судовому засіданні доведена в повному обсязі і дії обвинувачених вірно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченим, суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинувачених, які позитивно характеризуюються за місцем проживання, а також обсяг і характер вчиненого кримінального правопорушення і заподіяної шкоди.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинувачених суд відносить щире каяття в скоєному злочині, вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування завданих збитків.

Обтяжуючих покарання обставин в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що достатньою мірою покарання з метою виправлення обвинувачених та запобіганню вчинення нових злочинів, буде призначення покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції визначеної ст. 185 ч.2 КК України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, потерпілого, суспільну небезпечність вчиненого злочину, обсяг заподіяної шкоди, особу обвинувачених, які щиро розкаялися у вчиненому злочині, характер та ступінь їх вини, а також те, що обвинувачені запевнили суд, що стали на шлях виправлення, встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, а також обставини зазначенні в досудовій доповіді, які в сукупності дають суду підстави вважати, що виправлення обвинувачених можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ст. ст. 75, 104 КК України і звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, з покладення обов`язків передбачених ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України.

Даючи оцінку, доводам захисника ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , висловленим в судових дебатах, щодо застосування ст. 105 КК України та звільнення останнього від покарання, суд зазначає.

Відповідно до вимог ст. 105 ч.1 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
Разом з тим, суд зазначає, що стороною захисту не висловлену позицію, які примусові заходи виховного характеру можуть бути застосовані до обвинуваченого, визначенні ст. 105 ч.2 КК України, а також не представлено доказів, щодо можливості застосування тих чи інших примусових заходів, враховуючи ті обставини, що обвинувачений зареєстрований за адресою в с. Богданівка, Тульчинського району, при цьому фактично проживає та навчається в Ладижинському коледжі, що позбавляє суд можливості оцінити ефективність та виконання того, чи іншого заходу виховного характеру.
Приймаючи до уваги ті обставини, що в судовому засіданні, стороною обвинувачення не виносилось питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

З законних представників обвинувачених підлягають стягненню в дохід держави процесуальні витрати понесенні на проведення експертизи в рівних частках.

Питання речових доказів суд вирішив відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 75, 104, 185 ч.2 КК України, ст. ст. 369-374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі до ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.

Відповідно до вимог ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирати.

Стягнути з законних представників обвинувачених: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої АДРЕСА_2 в дохід держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 314,00 грн. в рівних частках, по 157,50 грн. з кожного.

Речові докази: дизельне паливо, яке знаходиться в пластикових ємностях, і передане на зберігання потерпілому ОСОБА_14 повернути останньому; шматок гумової трубки, дві резинові шланги зеленого кольору, ржавий ніж з дерев`яною ручкою знищити, скасувавши арешти накладенні ухвалами слідчого судді Тульчинського районного суду від 11.01.2020 та 21.01.2020 в кримінальному провадженні № 0000006 від 03.01.2020.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя: