ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2865/20 Справа № 188/139/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000660, № 0000130 за апеляційною скаргою заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 на вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 289 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 рік;
- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у виді обмеження волі на строк 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Стягнуто солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 1256 грн. 08 коп. та судової товарознавчої експертизи в розмірі 320 грн. 00 коп.
Вирішено долю речових доказів.
Вказаним вироком ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні наступного.
В період часу з 15.11.2019 року по 25.11.2019 року близько 15.00 години (точні дата і час не встановлені), ОСОБА_8 , проходячи повз домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу через неогороджену частину домоволодіння зайшов до двору, де побачив мопед марки «Дельта Xciting», що належить ОСОБА_10 , незаконно ним заволодів, спричинивши збитки на загальну суму 5 025,00 грн.
Крім цього, у період часу з 18.11.2019 року по 25.11.2019 року близько 15.00 години (точні дата і час не встановлені), ОСОБА_8 прийшов знову до домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_4 та шляхом виставлення віконного скла проник до приміщення літньої кухні, звідки повторно таємно викрав бензопилу марки «Урал БП-3800», вартістю 1 097,85 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду у вказаному розмірі.
Близько 14.00 годин 20.12.2019 року, ОСОБА_9 , перебуваючи з дозволу власника в якості наймача житла на території домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що поряд нікого немає, та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав із двору домоволодіння брухт чорних металів загальною вагою 399,20 кг, що належить ОСОБА_11 , загальною вартістю 2 095,80 грн.
Також, близько 15.00 годин 26.02.2020 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів групою осіб, взявши з собою монтерські кігті, прийшли на околицю с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, де таємно, групою осіб намагались викрасти 300 метрів алюмінієвого електродроту марки А-95, що перебуває на балансі філії «Павлоградське енергопідприємство» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», який вони зрізали із опор, але не змогли довести свій умисел до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тому що були застигнуті на місці вчинення крадіжки працівниками підприємства.
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, своїми діями намагались спричинити філії «Павлоградське енергопідприємство» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» майнову шкоду у розмірі 8 733,00 грн.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить вказаний вирок змінити, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців.
Крім цього, просить зазначити в резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати в дохід держави на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи у розмірі 1 256 грн. 08 коп. та судової товарознавчої експертизи у розмірі 320 грн. стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 по 788 гривень 04 копійки з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Прокурор вважає, що ухвалюючи стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувальний вирок, суд першої інстанції не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах, вказавши у резолютивній частині вироку, що судові витрати у розмірі 1 256 грн. 08 коп. та 320 грн. на користь держави слід стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Також прокурор зазначає, що згідно ст. 70 КК України встановлено порядок призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень. Зокрема, ч. 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд,?призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
Втім, на думку прокурора, суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченим остаточне покарання за сукупністю злочинів, фактично застосував принцип часткового складання призначених покарань, не зазначивши про це в резолютивній частині вироку.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який лише частково підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення та просив задовольнити її лише в частині стягнення процесуальних витрат з обвинувачених, а в решті залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Також судом апеляційної інстанції не перевіряються доводи апеляційної скарги прокурора в частині призначення покарання обвинуваченим, оскільки прокурор в цій частині просить вирок змінити, а не скасувати, та враховуючи, що в суді апеляційної інстанції прокурор просив задовольнити тільки апеляційні вимоги в частині розподілу процесуальних витрат.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Згідно п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.
Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема в частині їх стягнення.
При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо процесуальних витрат.
Згідно з п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат № 11 від 7 липня 1995 року, у справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з рахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.
Таким чином, відповідно до положень глави 8 КПК України, встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних витрат. У тому разі, якщо винуватими буде визнано декілька осіб, суд зобов`язаний визначити, в якому розмірі повинні бути стягнені ці витрати з кожного, ураховуючи при цьому ступінь вини та майновий стан засуджених.
В порушення зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції ухвалюючи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 оскаржуваний вирок, не визначив розмір процесуальних витрат, які мають бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних долях, вказавши у резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати на проведення судової трасологічної експертизи в розмірі 1256 грн. 08 коп. та судової товарознавчої експертизи в розмірі 320 грн. 00 коп. на користь держави слід стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Колегія суддів вважає, що приймаючи рішення в частині стягнення процесуальних витрат, суд першої інстанції належним чином не врахував, що солідарне стягнення витрат на проведення експертизи процесуальним законом не передбачене, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність стягнення процесуальних витрат з кожного обвинуваченого окремо, колегія суддів вважає слушними, та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.
Таким чином, враховуючи вимоги Закону та те, що зміст резолютивної частини обвинувального вироку, повинен бути викладений чітко і ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку, колегія суддів вважає за необхідне вирок в цій частині змінити та зазначити в резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи у розмірі 1 256 грн. 08 коп. та судової товарознавчої експертизи у розмірі 320 грн., слід стягнути на користь держави з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - по 788 гривень 04 копійки з кожного.
В іншій частині вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в частині стягнення процесуальних витрат, змінити.
Зазначити в резолютивній частині вироку, що процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової трасологічної експертизи у розмірі 1 256 грн. 08 коп. та судової товарознавчої експертизи у розмірі 320 грн., стягнути на користь держави з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , - по 788 гривень 04 копійки з кожного.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4