Справа №766/675/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого дізнавача СДХерсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,

встановила:

Дізнавач звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль BMW 640 I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 05 січня 2019 року та ключ запалення.

Клопотання просить розглядати без виклику особи, у володінні якої знаходяться вказані речі, з метою недопущення спотворення або знешкодження документів у зв`язку з тим, що існують розумні сумніви вважати, що дана особа могла знаходитись у безпосередній змові з особами, які ймовірно могли приймати участь у підробці вищезазначеного документу.
Обґрунтування клопотання:

Сектором дізнання Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 17.01.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Херсонського ВП надійшло повідомлення від експерта сервісного центру про те, що 16.01.2021 о 16:22 за адресою: м. Херсон, Миколаївське шосе, 52/1, виявлено вварення номеру кузову на автомобілі БМВ-640і, д/н НОМЕР_4 . Виїздом СОГ проведено ОМП, в ході якого вказаний транспортний засіб вилучено та поміщено на штраф-майданчик.

В ході виїзду слідчо-оперативної групи було встановлено, що до ТСЦ № 6541, 16 січня 2021 року, з питанням перереєстрації на нового власника автомобіля BMW 640 I, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , звернувся гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що керує на підставі свідоцтва НОМЕР_3 від 05 січня 2019 року.

При огляді транспортного засобу BMW 640 I, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 судовим експертом ОСОБА_5 та адміністратором ТСЦ № 6541 ОСОБА_6 було встановлено, що ідентифікаційний номер ТЗ має ознаки підробки.
Згідно акту огляду ТЗ та реєстраційних документів від 16.01.2021 року, який посвідчений судовим експертом ОСОБА_5 , ідентифікаційний номер: VIN № НОМЕР_2 має ознаки зміни.

В ході огляду місця події від 16.01.2021 в період часу з 17:00 по 17:40 годин за участі дізнавача СД Херсонського ВП автомобіль було оглянуто та вилучено для проведення експертного дослідження.

Особа, яка перебувала за кермом автомобіля BMW 640 I, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , видала працівникам поліції ключ запалення від вищевказаного автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, з метою проведення судових експертиз та подальшого визнання в якості речових доказів, виникла необхідність звернутись до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль BMW 640 I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 05 січня 2019 року, яке є необхідним для подальшого користування вказаним ТЗ, оскільки наявні ризики заміни такого свідоцтва про реєстрацію на інше з метою приховування слідів підробки ідентифікаційного номеру та номерних знаків на автомобілі BMW 640 I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ключ запалення від вищевказаного автомобілю, за допомогою якого здійснюється безпосереднє використання ТЗ зі слідами підробки, так як іншим шляхом не надається можливе, провести першочергові слідчі дії при розслідуванні кримінального правопорушення (проступку), а також суттєво впливає на оптимізацію проведення слідчих дій, та визначення правильної послідовності проведення таких дій.

Положеннями ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами являються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В даному випадку матеріальними об`єктами являються автомобіль BMW 640 I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 05 січня 2019 року та ключ запалення.

Добросовісний користувач виданого ТЗ та документів на нього, являється гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 .

З об`єктивних причин звернутися до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, органу досудового розслідування не надалося за можливе через необхідність у проведенні першочергових слідчих дій, пов`язаних з обставинами правопорушення та місцем вилучення предметів та документів, та подальше внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доводи сторін:ї

Дізнавач надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, зазначив, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна про дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, шляхом направлення смс-повідомлення, доставлено 18.01.2021 року о 18 годині 12 хвилин, але до суду не з`явився, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Мотивація суду:

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.2 ст.171КПК України у клопотанні слідчого, серед іншого, повинно бути зазначено підстави та мету відповідно до положень статті 170цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Клопотання лише частково відповідає вимогам, визначеним у ч.2 ст.171 КПК України, оскільки не містить належного обґрунтування необхідності арешту автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключа запалення.

Із змісту клопотання вбачається, що арешт необхідно накласти з метою збереження речового доказу. Накладення арешту з метою збереження речових доказів передбачено п.1 ч.2 ст.170КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98КПК України.

У клопотанні дізнавач процитував статтю 98КПК України, але при цьому не зазначив, яким саме критеріям речового доказу відповідає автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ запалення, не конкретизував значення автомобілю, свідоцтва та ключа від запалення як речового доказу у даному кримінальному провадженні, не зазначив які сліди злочину зберегли на собі вилучені речі, які відомості містять на собі, що можуть бути використані, як доказ якого факту чи якої обставини. Дізнавач також зазначає, що метою накладення арешту є подальше забезпечення проведення судових експертиз, однак не зазначає яких і, що вони будуть встановлювати.

У постанові про визнання речових доказів також не зазначено за якими критеріями вилучене майно дізнавач визначив речовим доказом, а тільки процитував статтю 98КПК України, яка визначає загальні правові підстави для визначення матеріальних об`єктів речовими доказами.

Відповідно до ч.3 ст.110КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, і частиною п`ятою вказаної статті вимагається вмотивувати прийняте рішення.

А тому на переконання слідчого судді, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст.98КПК України може бути зроблений тільки у тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч.5 ст.110КПК України, зокрема, містити мотиви прийнятого рішення.

У постанові слідчого не доведено, що автомобіль, ключі до транспортного засобу є знаряддями вчинення злочину, що наявні якісь достатні дані, які б свідчили, що вказані речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України і можуть бути використанні як доказ чи обставин, що встановлюються в кримінальному провадженні щодо вчинення злочину передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.170КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Отже, крім іншого, слідчий у клопотанні повинен був обґрунтувати вищезазначені ризики в разі якщо майно не буде арештовано.

Дізнавачем не доведено, що існує ризик знищення автомобіля, так само як і відчуження, оскільки відчужити транспортний засіб, на який дізнавач просить накласти арешт, власник не зможе через технічні причини, які стали підставою для відмови у перереєстрації транспортного засобу.

Згідно змісту клопотання, то арешт необхідно накласти на автомобіль тільки тому, що він визнаний речовим доказом і необхідно провести експертне дослідження ( хоч при досудовому розслідуванні проведення експертних досліджень не передбачено). При цьому слідчий не зазначає а чому буде неможливо провести експертне дослідження без арешту автомобіля.

Ті обставини, що володілець автомобіля відкрито придбав автомобіль за договором комісії у ТОВ «АВТО Ліга», звернувся до уповноваженого органу для державної реєстрації автомобіля, добровільно передав слідчому автомобіль та документи до нього, вказують на те, що ризики відсутні.

У клопотанні дізнавач зазначає, що досудове розслідування здійснюється за ч.1 ст.290КК України, при цьому правової кваліфікації не зазначається, а тільки частину статті і статтю, вказуючи, що автомобіль вилучено тому, що «при огляді транспортного засобу BMW 640 I, 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 судовим експертом ОСОБА_5 та адміністратором ТСЦ № 6541 ОСОБА_6 було встановлено, що ідентифікаційний номер ТЗ має ознаки підробки», тоді як за ч.1 ст.290КК України злочином є знищення, підробка або заміна ідентифікаційного номера, номерів двигуна або кузова, шасі або замка, або заміна без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе;

1)що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3)може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Суду не надано доказів існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавач не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, як вилучення майна на накладення арешту на це майно.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Дізнавачем не було доведено можливість використання майна як речового доказу, при цьому власник майна позбавляється права користування ним на невизначений період.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує особі мирне володіння майном, однак її право може бути обмежено з боку держави на певних умовах, передбачених законом, та лише у суспільних інтересах.

Крім того, що відсутні підстави для арешту, слідчий суддя не вбачає суспільного інтересу в арешті вищезазначеного автомобіля.

Умов для арешту, передбачених законом, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.173КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу.

Слідчому судді не було доведено необхідність такого арешту та наявність ризику, передбаченого п.1 ч.2 ст.170КПК України, оскільки слідчий звертався за арештом з метою збереження майна як речового доказу. Із обставин, що були встановлені слідчим судом ризику знищення автомобілю, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключа не існує, відчужити володілець не зможе через технічні причини, які стали підставою відмови у його реєстрації.

Оскільки слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання вилучені автомобіль, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

постановила :

Відмовити дізнавачу СДХерсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобілю марки BMW 640 I, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії: НОМЕР_3 від 05 січня 2019 року та ключ запалення.
Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1