ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/4032/20 Номер провадження 11-кп/814/443/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у порядку, передбаченому ст.422-1 КПК України, в м. Полтава кримінальне провадження №0000907 за апеляційними скаргами захисників: ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою під час розгляду кримінального провадження №0000907 щодо

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 17 лютого 2021 року, та визначено розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 175760 грн.

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Чернеччина Краснопільського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , громадянина України, несудимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 17 лютого 2021 року, та визначено розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 175760 грн.

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_5 , громадянина України, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185, ч.2 ст.125 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, до 17 лютого 2021 року, та визначено розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 175760 грн.

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ленінакан, Республіка Вірменія, мешканця АДРЕСА_6 , громадянина України, судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 та ч.5 ст.185, ч.5 ст.185 КК України, продовжено строк дії покладених судом обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, до 17 лютого 2021 року.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні в березні та квітні 2020 року крадіжок, поєднаних з проникненням у житло, вчинених повторно, організованою групою на території м. Суми та Сумської області.
Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні крадіжки за попередньою змовою групою осіб, що спричинила значну шкоду потерпілому; ОСОБА_10 у вчиненні крадіжки за попередньою змовою групою осіб та у незаконному придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів, без передбаченого законом дозволу; ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки групою осіб, що спричинила значну шкоду потерпілому та нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Мотивуючи оскаржуване рішення, суд з`ясував обґрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченими інкримінованих злочинів, встановив відсутність даних, що дозволяють скасувати тримання під вартою та прийняв до уваги обставини, які свідчать про те, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.
При цьому зазначає про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри в частині таємного викрадення чужого майна, оскільки він не був затриманий під час вчинення злочинів та ні в нього, ні в його помешканні не виявлено слідів їх вчинення, а жоден з потерпілих не вказав на нього як на особу, яка викрадала майно.
Вказує про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Звертає увагу на особу ОСОБА_7 , який має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований разом зі своєю матір`ю, батьком та сестрою, проживає з цивільною дружиною та має на утриманні неповнолітню дитину, працює.
Вважає, що більш м`який запобіжний захід здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби або зменшити розмір застави.
При цьому зазначає про недоведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 жодним чином не перешкоджав здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Вважає, що менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .
Водночас, вважає за можливе зменшити обвинуваченому ОСОБА_9 заставу до 80000 грн.
Звертає увагу на особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який має постійне місце проживання разом з дружиною та неповнолітньою дитиною і матеріально забезпечує свою родину.
Крім того, доглядає за матір`ю, якій встановлена інвалідність 2-ї групи, до затримання працював водієм таксі, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

За змістом кримінального процесуального закону (ст.199 КПК України) при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суд досліджує матеріали провадження на предмет законності й обґрунтованості застосування даного запобіжного заходу, з`ясовує конкретні причини тривалого строку розгляду справи і тримання особи під вартою, інші обставини, необхідні для вирішення справи, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та обрати інший запобіжний захід, тощо.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд, всупереч твердженням захисників, оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.
Належним чином врахував, що обвинувачені підозрюються у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого умисних корисливих злочинів проти власності організованою групою, поєднаних з проникненням в житло, а також за попередньою змовою групою осіб, що спричинило значну шкоду потерпілому, а ОСОБА_7 , крім того, у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а також необхідність дослідження доказів, що не можливо до закінчення строку тримання під вартою обвинувачених.
Також суд взяв до уваги вік та стан здоров`я обвинувачених, дані про їх особи, сімейний і майновий стан.
Твердження захисника ОСОБА_6 про те, що обвинуваченого ОСОБА_7 не застали під час вчинення злочину і ні в нього, ні в його помешканні не виявлено слідів його вчинення, в даному випадку на спростовують обґрунтованості підозри, а повинні оцінюватись судом за результатами розгляду кримінального провадження по суті.
Доводи захисників про можливість більш м`якого запобіжного заходу забезпечити належну процесуальну поведінку підзахисних є непереконливими з огляду на доведеність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зі сплином часу не зменшилися.

На даний час розгляд кримінального провадження в суді не завершено.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 раніше притягувались до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення умисних тяжких злочинів, та обґрунтовано підозрюються у вчиненні нових корисливих злочинів, що характеризує їх особистість наявністю стійкої внутрішньої орієнтації на злочинний спосіб задоволення потреб та свідчить про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.
Матеріали провадження та апеляційні скарги захисників не містять об`єктивних даних про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під вартою з огляду на стан їх здоров`я.
Доводи сторони захисту про необхідність зменшення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_9 є непереконливими.
Згідно з ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Відповідно до ч.5 ст.182 цього Кодексу, розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Визначений розмір застави є таким, що відповідає вимогам ч.5 ст.182 КПК України, ураховує конкретні обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинувачених, дані про їх особи та ризики, передбачені статтею 177 КПК України.
З огляду на викладене, висновки суду про продовження тримання під вартою обвинуваченим ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Отже, апеляційні скарги захисників задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 418 та 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 22 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000907 щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги їх захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4