Справа №635/5747/20
Провадження № 1-в/635/813/2020
УХВАЛА

17 листопада 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Харківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 31 липня 2017 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення у відповідності до ст. 81 КК України.

В судове засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_4 не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засіданні був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Від засудженого ОСОБА_3 в матеріалах справи міститься заява, в якій останній просить проводити розгляд даної справи у його відсутність.

Від представника Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи також міститься заява, в якій представник установи просить проводити розгляд без його участі.

У відповідності до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомлена про поважні причини неявки.

Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вислухавши думку прокурора та вивчивши матеріали справи, вважає клопотання засудженого ОСОБА_3 таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_3 , останній засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 31 липня 2017 року за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Як вбачається з характеристики на засудженого ОСОБА_3 , останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 03.10.2017. Під час тримання в державній установі «Харківська установа виконання покарань (№27)» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 13.10.2017 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонії (№100)». За час відбування покарання характеризується посередньо, має два стягнення, які зняті в установленому законом порядку. З метою стимулювання правослухняної поведінки заохочувався адміністрацією установи три рази. ДО промислової зони установи не працевлаштований, залучається до робіт з благоустрою установи, до праці ставиться задовільно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Не завжди дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи. Намагається утримувати у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. В До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться без зацікавлення. Соціально-корисні зв`язки з матір`ю підтримує шляхом листування, телефонних розмов. На профілактичному обліку установи засуджений ОСОБА_3 не перебував. Питання щодо можливого застосування ст. 100, 101 КВК України, було розглянуто комісією установи 02.01.2019, комісією установи було вирішено відмовити у застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування ст. 82 КК України, було розглянуто комісією установи 31.07.2019, комісією установи було вирішено відмовити у застосуванні даної статті, як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення відповідно до ст. 81 КК України було розглянуто 26.02.2020 комісією було відмовлено у застосуванні даної заохочувальної норми, як особі яка не довела свого виправлення.

Згідно з довідки про працевлаштування виданої заступником начальника-планового економічного відділу Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_3 за час відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» працював з листопада 2017 по вересень 2018 року, у травні 2019 року, з липня по грудень 2019 року та у лютому 2020 року на виробництві установи, зокрема, виготовлення деталей до мотоблоку, деталей до тракторів, нестандартних виробів, навантажувального обладнання, розкладачок, лавочок, одноразових капців та шезлонгів, механічна обробка деталей, а також швацьких виробів.

У відповідності до довідки про заробітну плату ОСОБА_3 за період виконання робіт отримував заробітку плату.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_3 , останній за період відбування покарання мав три заохочення та два стягнення (за неввічливе ставлення до представників адміністрації, вживання жаргонних та нецензурних слів).

У відповідності до довідки від 19.10.2020 складеної бухгалтером ОСОБА_6 , за вироком суду із засудженого ОСОБА_3 стягнено 278,54 гривень процесуальних витрат на користь держави та 11200 гривень. Виконавчі листи до бухгалтерії установи не надходили, утримання не проводили.

Відповідно до положень статті 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

У відповідності до частини другої статі 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 судом враховано, що останній був засуджений за злочини проти власності та за вироком із засудженого стягнено судові витрати у розмірі 278,54 гривень на користь держави, 11000,00 гривень матеріальної шкоди (при солідарному стягнені з двох засуджених) на користь потерпілого, а також 200 гривень процесуальних витрат на користь потерпілого. Однак, матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 не містять відомостей, які б вказували на вчинення з боку засудженого дій, направлених на погашення відповідних суд як на користь держави, так на користь потерпілого.

З огляду на викладене, суд критично оцінює доводи засудженого, що останній став на шлях виправлення і до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення, адже оцінюючи дані про особу ОСОБА_3 , який байдуже ставлення до погашення стягнених судових витрат стягнених за вироком суду, беручи до уваги його характеристику в установі виконання покарань, а також відсутність позитивної характеристики .

Відтак, суд не знаходить підтвердження доводів засудженого, що останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому для застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого ОСОБА_3 суд не вбачає підстав та розцінює даний захід як передчасний.

Разом з тим, фактичне відбуття засудженим 2/3 призначеного покарання не може свідчити про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання в порядку ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а ОСОБА_3 в той же строк, з моменту вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2020 року

Суддя ОСОБА_1