Провадження №11-сс/801/805/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

слідчого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000283 від 13.06.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за клопотанням слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

в силу ст. 89 КК України не судимого

за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2020 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 21.30 години 28.12.2020, з одночасним визначенням розміру застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 659 100 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто) гривень

в с т а н о в и в :

Згідно матеріалів провадження, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000283 від 13.06.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_8 підозрюється у тому, що ОСОБА_8 у період з травня 2012 по квітень 2013 року, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи товариські стосунки з ОСОБА_10 , які склались внаслідок тривалих ділових стосунків, незаконно заволодів грошовими коштами останнього за наступних обставин.

Так, у лютому 2012 року ОСОБА_8 , з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння його грошовими коштами, повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію про можливість вигідного інвестування грошових коштів у закупівлю лікарських засобів для закладів охорони здоров`я, а також проведення робіт на замовлення ДП «Укравтодор». У зв`язку з цим, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, висловив ОСОБА_10 прохання позичити йому кошти для вказаних цілей.

ОСОБА_10 , будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_8 , розраховуючи на отримання прибутку, у період з 12.05.2012 по 24.07.2012 у приміщенні офісу ТОВ «ЕКОДІМ» по вул. Хмельницьке шосе, 1-км м. Вінниці, передав останньому грошові кошти в загальній сумі 2158000 грн., а саме: 12.05.2012 562500 грн., 25.05.2012 171000 грн., 24.07.2012 346000 грн. та 27.07.2 грн.

У подальшому ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на шахрайське заволодіння грошовими коштами, належними ОСОБА_10 , зловживаючи його довірою, повідомив останньому неправдиву інформацію про виниклу у нього необхідність термінового придбання зернових культур та подальшої їх реалізації. З цією метою у квітні 2013 року в приміщенні офісу ТОВ «ЕКОДІМ» по вул. Хмельницьке шосе, 1-км м. Вінниці ОСОБА_8 , заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, взяв у борг у ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 2000000 грн.

Отриманими у ОСОБА_10 грошовими коштами в загальній сумі 4158000 грн. ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд та 11.06.2013 зник з місця постійного проживання.

Таким чином, ОСОБА_8 шляхом обману та зловживання довірою потерпілого ОСОБА_10 , заволодів належним йому майном, а саме грошовими коштами в загальній сумі 4158000 грн., що є особливо великим розміром, тобто більш ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, ОСОБА_8 у період з січня по червень 2013 року, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи товариські стосунки, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 , повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію про можливість на вигідних умовах інвестувати кошти на закупівлю лікарських засобів для закладів охорони здоров`я, та заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, звернувся з проханням позичити йому кошти для вказаної цілі.

ОСОБА_11 , будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_8 , розраховуючи на отримання прибутку, протягом січня-червня 2013 року у приміщенні офісного центру «Кряж» по вул. Максимовича, 4 м. Вінниці, передав останньому грошові кошти в загальній сумі 4200000 грн.

Отриманими у ОСОБА_11 грошовими коштами ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд та 11.06.2013 зник з місця постійного проживання.

Таким чином, ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілого ОСОБА_11 , заволодів належним йому майном, а саме грошовими коштами на загальну суму 4200000 грн., що є особливо великим розміром, тобто більш ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Крім того, ОСОБА_8 у період з серпня по грудень 2012 року, діючи умисно, з корисливих спонукань, шляхом обману та зловживання довірою, використовуючи товариські стосунки, незаконно заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 з метою реалізації умислу на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , повідомив останньому завідомо неправдиву інформацію про можливість на вигідних умовах інвестувати кошти на закупівлю лікарських засобів для закладів охорони здоров`я, та заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, звернувся з проханням позичити йому кошти для вказаної цілі. ОСОБА_12 , будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_8 , розраховуючи на отримання прибутку, протягом грудня-серпня 2012 року у приміщенні офісного центру «Кряж» по вул. Максимовича, 4 м. Вінниці, передав останньому грошові кошти в загальній сумі 1309000 грн.

Отриманими в ОСОБА_12 грошовими коштами ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд та 11.06.2013 зник з місця постійного проживання.

Таким чином, ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживання довірою потерпілого ОСОБА_12 , заволодів належним йому майном, а саме грошовими коштами в загальній сумі 1309000 грн., що є особливо великим розміром, тобто більш ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, покарання за які, в разі визнання його винним, передбачено у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а також враховуючи, що ОСОБА_8 вже перебував у розшуку і існує ризик того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, слідчий звернувся із даним клопотанням в суд.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2020 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 21.30 години 28.12.2020, з одночасним визначенням розміру застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 659 100 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто) гривень.

В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2020 року, та просить обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вимоги мотивує тим, що ОСОБА_8 не має наміру уникати відповідальності за скоєне, вину визнав, щиро розкаюється. Також просить суд врахувати, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, проживає в цивільному шлюбі, працює за договором, тобто наявні соціально-стримуючі фактори.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу суду без змін; думку адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу захисника, суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 - не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

В ході судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Судом правильно враховано вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим.

Суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.194 КПК України, належним чином мотивував свій висновок та обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , навівши переконливі мотиви про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, врахувавши всі обставини провадження, те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які пердбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, з 2013 року перебував у розшуку, в судовому засіданні наміру відшкодовувати потерпілим шкоду не висловив, може переховуватися від органів досудового розслідування, суду.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо доцільності скасування ухвали слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, є необґрунтованими.

Ухвала слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України. Обрання іншого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2020 року про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів з моменту затримання, тобто до 21.30 години 28.12.2020, з одночасним визначенням розміру застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 659 100 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто) гривень - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4