Справа № 308/8395/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, кримінальне провадження 308/8395/20, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 20.07.2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, працюючого викладачем кафедри судово-адміністративного права Чернівецького національного університету імені Юрія Федьковича, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

На початку липня 2020 року, громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи на території Італії, отримав у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 19.07.2020 року, від невстановлених осіб психотропну речовину «амфетамін», для власного вживання.
Надалі, будучи обізнаним з порядком проходження митного та прикордонного контролів та забороною переміщення через митний кордон України психотропних речовин, на виконання свого злочинного задуму вирішив з приховуванням від митного контролю незаконно перемістити наявну в нього психотропну речовину через митний кордон України.
Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою недопущення виявлення вищевказаної психотропної речовини під час перетину митного кордону України, помістив два поліетиленових прозорих зіп-пакети із психотропною речовиною у особисту нагрудну сумочку, для унеможливлення виявлення вище зазначеної речовини, під час митного контролю.
В подальшому, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, 19.07.2020 року, слідуючи на автомобілі марки «MERCEDES BENZ SPRINTER 316 CDI», д.р.н.з. НОМЕР_1 , в якості пасажира, вирушив з Італії до України, транзитом через Угорщину, та о 02 год. 45 хв. прибув на митний пост «Тиса», Закарпатської митниці ДМС, який розташований у Закарпатській області, Ужгородському районі, через який намагався незаконно, з приховуванням від митного контролю, перемістити наявну у нього психотропну речовину.
Однак, того ж дня, в ході проведення митного контролю, інспекторами митної та прикордонної служби, ОСОБА_4 був викритий при спробі незаконно переміщення ним в особисті нагрудній сумочці двох поліетиленових зіп-пакетів із психотропною речовиною - «амфетамін».
Згідно висновку експерта НДЕКЦ МВС України в Закарпатській області за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів № 6/557 від 03.08.2020 року - виявлена в ході митного контролю 20.07.2020 року, у громадянина України ОСОБА_4 кристалічна речовина, білого кольору - є амфетаміном, загальною вагою в перерахунку на амфетамін основу 2,4124 г., що згідно Таблиці « Наказу МОЗ «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000 р. є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України - контрабанда психотропної речовини «амфетамін», а саме: його переміщенні через митний кордон України у великих розмірах, з приховуванням від митного контролю.
ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та підтвердив обставини вчиненого злочину, що викладені в обвинувальному акті. Так, 19.07.2020 року, намагався незаконно перемістити через митний кордон України психотропну речовину, яку приховав у нагрудній сумочці та яка знаходилася у двох зіп-пакетах. На даний час, усвідомлює вчинений злочин, кається у вчиненому та в подальшому зобов`язується не вчиняти нових злочинів. Просить суд суворо його не карати.
Заслухавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, які правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності і істинності їх позицій не має, розуміючи при цьому, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

У справах Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії від 06.12.1998 (пункт 253), Козинець проти України від 06.12.2007 (пункт 54), Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011 (пункт 150), Зякун проти України від 25.02.2016 (пункт 40) Європейський Суд неодноразово наголошує про те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи поза будь-яким сумнівом і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Отже, заслухавши сторін судового провадження, суд приходить, поза розумним сумнівом, до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ч.2 ст.305 КК України контрабанда психотропної речовини, тобто її переміщення через митний кордон України у великих розмірах, з приховуванням від митного контролю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, визначеними ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є те, що останній щиро покаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину даючи визнавальні показання.

Відповідно до ч.2 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 те, що останній свою вину визнав повністю, має постійне місце проживання, на обліку в лікарів нарколога, психіатра не перебуває, є одруженим, на утриманні має малолітню доньку, працює викладачем коледжа Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Крім вказаних обставин, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином.
Обставиною, визначеною ст.67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення злочину у стані, викликаному вживанням психотропних речовин.

Поряд з цим, обговорюючи питання щодо обрання міри покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , беручи до уваги вищенаведені пом`якшуючі обставини, яких є декілька та які є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який свою вину визнав повністю, покаявся у вчиненому, злочин вчинив вперше, є молодими за віком, одруженим, на утриманні має малолітню доньку, має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується виключно з позитивної сторони, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_4 , у порядку виключення, можливо застосувати ст. 69 КК України, та призначити йому покарання нижче від нижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 305 КК України, оскільки на думку суду саме таке покарання бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Окрім цього, з огляду на вказане, враховуючи встановлені судом обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_4 є можливим без відбування останнім покарання у вигляді позбавлення волі і у відповідності до вимог ст.75 КК України, звільняє його від покарання з випробовуванням, з призначенням максимального іспитового строку та при умові виконання засудженим покладених на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, що на думку суду буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме буде сприяти виправленню засудженого, а також запобігати вчинення нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.
Разом з тим, суд керуючись ст. 77 КК України вважає, що не підлягає до застосування додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі складають 980,70 грн. за проведену по справі експертизу, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Долю речових доказів по справі, суд вирішує у порядку визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.7-29, 368-371,373,374,376,392,394,395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 305 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. по 08 год., до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ МВС України в Закарпатській області судові витрати за проведену по справі експертизу в сумі 980,70 грн..

Речові докази по справі: психотропну речовину амфетамін вагою 2,4124 грам, три полімерні пакети, одну полімерну трубку та один використаний експрес тест знищити.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1