Шаргородський районний суд
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2021 року

м. Шаргород

Справа №152/44/21

провадження 1-в/152/1/21

Шаргородський районний суд Вінницької області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового

засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі судових засідань №1 подання провідного інспектора Шаргородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 про приведення вироку Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2020 у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, засудженого вироком Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2020 за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік із звільненням від відбування покарання з однорічним іспитовим строком,

учасники справи не прибули,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
13.01.2021 провідний інспектор Шаргородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, в якому просить привести вирок Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2020 у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII в частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .

Встановлені обставини судом та наведені у поданні відомості на їх підтвердження щодо необхідності приведення вироку суду у відповідність до ЗУ №2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»

Вироком Дніпровського апеляційного суду від 15.06.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину. На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Вирок набрав законної сили 05.06.2020.
01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, яким внесені зміни в Кримінальний кодекс України, у тому числі і в санкцію частини 1 статті 185 КК України.

Вказаним законом санкція частини 1 статті 185 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі, а передбачає інші (більш м`які) види основного покарання, такі як: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже, Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 має зворотну дію у часі, оскільки пом`якшує кримінальну відповідальність.

Позиція сторін
У судове засідання представник Шаргородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області не прибув. Від начальника РС філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 до суду поступила заява про розгляд подання у відсутності представника РС філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, просила суд задовольнити вказане подання та вирішити питання про зниження покарання до максимальної межі покарання або пом`якшення призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_4 (а.с.14).

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, від нього до суду поступила заява про проведення судового засідання в його відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити (а.с.13).

Засуджений ОСОБА_4 на виклик суду не прибув. Від засудженого ОСОБА_4 до суду поступила заява про проведення судового засідання в його відсутності, подання підтримує та просить його задовольнити (а.с.15).

Згідно з положеннями ч.5 ст.539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Судове засідання проведено без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів у відповідності до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
Пунктом 13 частини 1 статті 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

01.07.2020 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018.

До набрання чинності Закону № 2617-VIII від 22.11.2018, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачала покарання у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Після набрання чинності Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018, тобто з 01.07.2020, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Покарання у виді позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_4 вироком Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2020 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, і яке вже не передбачено в ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018), є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018).

Таким чином закон України про кримінальну відповідальність №2617-VIII від 22.11.2018 має зворотну дію у часі, а тому подання органу з питань пробації підлягає задоволенню.

Відтак, у суда наявні правові підстави для приведення вироку Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2020 щодо ОСОБА_4 , у відповідність до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018, в частині призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Призначена засудженому ОСОБА_4 міра покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі перевищує санкцію нового закону, отже підлягає зниженню до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. Оскільки така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України визначена максимальна межа покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018) суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст. 5 КК України дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст.72 КК України, згідно з якими, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі (підпункт «б» п.1 ч.1 ст. 72 КК України).

За правилами ч.6 ст.72 КК України встановлені ч.1 ст. 72 КК України правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших (окрім визначених ст.72 КК України) випадках, передбачених Загальною частиною кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 до кола осіб, визначених ч.3 ст.61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі не належить.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 372, ч. 1 п. 13 ст. 537, 539 КПК України, ч.ч. 1,3 ст. 5, ст.72, ч. 3 ст. 74 КК України, суд, -

постановив:
Подання провідного інспектора Шаргородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_3 - задовольнити.

Вирок Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2020 ухвалений щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018, в частині призначеного покарання.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого вважати засудженим вироком Дніпровського апеляційного суду від 05.06.2020 за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 вважати звільненим від відбування призначеного вироком покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1