Справа № 697/1347/20
Номер провадження 1-кп/697/194/2020
У Х В А Л А
Іменем України
16 грудня 2020 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі, Черкаської області кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Копіювата, Канівського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із вищою освітою, працюючого оператором служби безпеки ПрАТ "Миронівська птахофабрика", одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт, разом з додатками, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000071 від 15.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 на підставі наказу від 07.11.2015 №1 о/с Головного управління Національної поліції в Черкаській області призначено на посаду інспектора Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Згідно із наказом від 09.12.2016 №248 о/с Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 09.12.2016, звільнивши з посади інспектора Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Відповідно до підпункту з) пункту 1) частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, - суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави - поліцейські.

Згідно абзацу 14 частини 1 статті 1, частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», поліцейські зобов`язані подавати щорічно до 1 квітня на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевої самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частин 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2016 № 19 (далі - Рішення НАЗК) передбачено, що декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з' виконанням функцій держави, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Так, наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №200 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_4 звільнено 25.05.2018 за пунктом 7 (власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» та йому було вручено трудову книжку та довідку на військовозобов`язаного.

Будучи призначеним на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 особисто ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно інформації Національного агентства з питань запобігання корупції, ОСОБА_4 зареєструвався 24.02.2017 в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Відповідно до відомостей інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_4 подавав е-декларації за 2016 рік та 2017 рік, а також е-декларацію суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням) за період з 01.01.2018 по 25.05.2018.

Жодних звернень від ОСОБА_4 щодо неможливості подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік до Національного агентства з питань запобігання корупції не надходило.

Достовірно знаючи про обов`язковість подання декларації у зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, а також про те, що в строк до 01.04.2019 він зобов`язаний подати до Єдиного реєстру декларацій .осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування декларацію у зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 ОСОБА_4 , діючи умисно, будучи попередженим щодо необхідності декларування шляхом реєстрації та внесення відповідних відомостей на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, маючи реальну можливість, перебуваючи на території України, у період з 01.01.2019 по 01.04.2019, умисно не подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію у зв`язку з припиненням діяльності, пов`язаної з виконання функцій держави за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-1 КК України - умисне неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст.284 КПК України , оскільки 27.10.2020 Рішенням Конституційного Суду України №13-р/2020 статтю 366-1 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України

Прокурорв судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання з огляду на наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

Так, Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України від 27.10.2020 №13-р/2020 у справі № 1-24/2020 (393/20) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема статтю 366-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 151-2 Конституції України рішення та висновки, ухвалені Конституційним Судом України, є обов`язковими, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Так, Позиції Конституційного Суду України слід розглядати, як загальнообов`язкові правові висновки внаслідок тлумачення ним Конституції України та/або положень законів, інших нормативних актів у межах його компетенції, що мають загальний характер, усувають конституційно-правову невизначеність, слугують підставою для прийняття остаточного рішення, викладені у його акті, які діють на усій території України та є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами права.

Закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення (частини 1 та 2 статті 152 Конституції України, стаття 91 ЗУ «Про Конституційний Суд України»).

В ч.1 ст.3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних нормах і принципах міжнародного права.

Відповідно до положень ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В Рішенні від 14 грудня 2000 року №15-рп/2000 Конституційний Суд України вказав: «Рішення Конституційного Суду України мають пряму дію і для набрання чинності не потребують підтверджень з боку будь-яких органів державної влади. Обов`язок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України (частина друга статті 150), яка має найвищу юридичну силу щодо всіх інших нормативно-правових актів (частина друга статті 8)… Незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність».

Отже, підставою для втрати чинності законом у цілому або його окремими положеннями є, зокрема, визнання закону, його окремих положень такими, що втратили чинність, єдиним органом законодавчої влади - Верховною Радою України, або визнання їх такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні - Конституційним Судом України.

Таким чином, стаття 366-1 КК України, яка визнана неконституційною, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 27.10.2020.

За змістом ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, до яких належать, зокрема, верховенство права, рівність перед законом та судом, законність.

Враховуючи викладене, спираючись на загальні засади кримінального провадження, зокрема, верховенства права, рівності перед законом і судом, та законності, суд вважає за можливе задовольнити клопотання прокурора та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі викладеного, керуючись рішенням Конституційного Суду України від 27 жовтня 2020 року № 13-р/2020 по справі № 1-24/2020 (393/20), п. 4 ч.1 ст. 284, ст.ст. 350,369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника обвинуваченого про закриття провадження задовольнити.

Кримінальне провадження №0000071, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 (семи) днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18.12.2020.

Суддя підпис ОСОБА_1