Справа №644/ 7320 /20
н/п 1-кп/644/ 757 /20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000684 від 04.04.2020 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
18.03.2020 року близько 01-00 год. точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 прийшов до раніше знайомого ОСОБА_4 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , для спілкування та одночасно попросив у останнього сигарету. Потерпілий ОСОБА_4 дав обвинуваченому ОСОБА_3 сигарету та попросив його палити в загальному коридорі помешкання, та не зачиняючи двері, залишився чекати останнього у себе в кімнаті.

В подальшому ОСОБА_3 приблизно о 01-05 год. повернувшись до кімнати потерпілого ОСОБА_4 побачив, що останній задрімав, перебуваючи у вказаній кімнаті, ОСОБА_3 помітив планшет, який знаходився на стільці поруч з ліжком, де лежав потерпілий. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та розуміючи, що потерпілий не помітить протиправних дій, таємно викрав з кімнати планшет марки Lenovo ТВ-Х103F, 1Gb+16Gb, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1417/20 від 10.04.2020 року становить 1500,00 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна потерпілого ОСОБА_4 , яке мало місце 18.03.2020 року, а саме: планшету марки Lenovo ТВ-Х103F, 1Gb+16Gb.

ОСОБА_3 надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_4 , згідно його заяви згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд згідно ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується ч. 2 ст. 50 КК України, згідно якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує те, що ОСОБА_3 визнано винним за частиною 1 ст. 185 КК України в редакції закону від 04.06.2009 року, відповідно до санкції статті в даній редакції, передбачені наступні види покарань: штраф від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.
1 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 р.
В редакції даного закону санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає наступні види покарань: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4 ст. 5 КПК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р.), закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 р.) кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Відповідно до ч. 2 вказаної статті, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Кримінальне правопорушення, за ч. 1 ст. 185 КК України (на час розгляду кримінального провадження) відноситься до кримінальних проступків.
Таким чином, суд враховуючи, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також положення ст. 5 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі.

Разом з цим, суд вважає за можливе у зв`язку з наявністю обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин які обтяжують покарання, до покарання призначеного обвинуваченому застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Матеріали кримінального провадження не містять доказів щодо оплати судовому експерту за рахунок Державного бюджету України витрат за проведення експертизи.
Отже, питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат за проведення експертизи судом не розглядалося.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 302, 373, 374, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбуття призначеного йому за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1