Справа № 1-275/11
Провадження по справі № 1/129/3/2021
П О С Т А Н О В А

09.02.2021 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підсудної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України, -

установив:

У провадженні Гайсинського районного суду Вінницької області перебуває кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, судовий розгляд якої здійснюється відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року) та триває по даний час.

До суду від потерпілого ОСОБА_6 поштовим відправленням надійшло письмове клопотання, в якому потерпілий просить забезпечити його безпеку та безпечне перебування потерпілого ОСОБА_6 в судових засіданнях під час розгляду кримінальної справи № 1-275/2011, Гайсинському районному суді та на території України, задовольнити клопотання потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_6 про його участь особисто в залі судових засідань чи участь його в режимі відеоконференції, а також звернутися до Міністерства юстиції та Верховного суду Республіки Білорусія з проханням надати Гайсинському районному суду та потерпілому ОСОБА_6 правову допомогу для вчинення справедливого правосуддя по кримінальній справі № 1-275/2011, яка на його думку, не розглядається в Україні належним, визначеним українськими законами та міжнародними законами, чином з 2011 року.

Зі змісту вказаного письмового клопотання вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 просить суд забезпечити безпеку ОСОБА_6 на час перебування його в Україні та участі його у судових засіданнях у цій справі від дій підсудної ОСОБА_5 та інших осіб, які є членами організованого злочинного угрупування і мають ознаки мафії та співучасниками тяжких злочинів, скоєних відносно громадян.

У призначені по справі судові засідання потерпілий тривалий час, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи потерпілий ОСОБА_6 до суду не з`явився, повідомляв про своє тривале лікування та проведення йому хірургічних операцій, проте будь-яких доказів на підтвердження поважності причин неявки до суду не надав, натомість кожного разу без зазначення підстав повідомляє про неможливість приїзду на судові засідання через побоювання вчинення відносно нього, його життя і здоров`я злочину підсудною ОСОБА_5 , 8.09.2020 р. до суду надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_6 про те, що він просить суд проводити подальший розгляд справи лише з його участю, як потерпілого та цивільного позивача, наголосив на тому, що ні одна особа не має права представляти його інтереси в цій справі, будь-які пред`явлені суду документи на підтвердження повноважень представника цього потерпілого вважати підробленими і не брати до уваги, оскільки будь-які представники у нього відсутні, ніяких угод щодо представництва його інтересів в цій справі він ні з ким не укладав; клопотання потерпілого від 8.09.2020 р. було задоволено, в подальшому суд на підставі заявленого клопотання потерпілого відкладав судові засідання задля не порушення права потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 проживає за кордоном у Республіці Білорусь, під час проведення у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України судового слідства був допитаний судом як потерпілий, також давав свої пояснення по суті заявленого ним цивільного позову.

Судом з метою з`ясування усіх обставин справи, необхідних для постановлення законного та обґрунтованого рішення у цій справі, захисту прав та законних інтересів потерпілого, вживалися передбачені КПК України заходи щодо виклику та явки до суду останнього. Зокрема, для виклику ОСОБА_6 в судові засідання, останньому судом неодноразово надсилались за вказаною ним у клопотаннях адресою судові повістки про виклик; також надсилались за вказаним ним у клопотаннях номером мобільного телефону судові повістки в програмі «Viber» з огляду на відсутність поштових марок для відправлення поштової кореспонденції.

У зв`язку із неодноразовою неявкою до суду потерпілого ОСОБА_6 та його представників, суд був змушений на підставі ст. 290 КПК України (в редакції 1960 року) неодноразово відкладати судові засідання в ході розгляду справи.

Прокурор вважала клопотання необґрунтованим та безпідставним, таким, що не підлягає задоволенню.

Захисник та підсудна вважали клопотання безпідставним; підсудна категорично заперечила викладені у клопотанні твердження потерпілого про причетність її до організованого злочинного угрупування та існування з її боку загрози для життя, здоров`я, житла чи майна потерпілого.

Суд, перевіривши зміст та доводи заяви потерпілого, дослідивши наявні у справі матеріали, з`ясувавши думку прокурора, визнає заявлене ОСОБА_6 клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 52-1 КПК України (в редакції 1960 р.) особи, які беруть участь у кримінальному судочинстві, у разі наявності реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу чи майну мають право на забезпечення безпеки; а згідно із п.2) ч.2 цієї статті право на забезпечення безпеки за наявності відповідних підстав має потерпілий у кримінальній справі.

Згідно із п.б) ч.1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статтях 1 і 7 цього Закону, за наявності відповідних підстав має потерпілий у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.1 ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Згідно із ч.1 ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» заходи щодо безпеки осіб, взятих під захист, застосовуються тільки за наявності підстав, зазначених у статті 20 цього Закону.

У письмовому клопотанні потерпілого ОСОБА_6 , а також у поданих ним раніше таких клопотаннях до суду заявник просить суд забезпечити безпеку ОСОБА_6 на час перебування його в Україні та участі його у судових засіданнях у цій справі від дій осіб, які є членами організованого злочинного угрупування та є співучасниками злочинів, скоєних підсудною ОСОБА_5 ; при цьому заявник ОСОБА_6 будь-яких об`єктивних даних, що свідчать про наявність зазначених ним обставин та реальної загрози його життю, здоров`ю, житлу і майну не вказав, судом всі заяви ОСОБА_6 про погрози відносно нього направлялися до органу досудового розслідування для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно із обвинувальним висновком та іншими матеріалами кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, у вчиненні зазначених злочинів обвинувачується лише одна підсудна ОСОБА_5 , а зміст обвинувачення останньої за ч. 1 ст. 375, ч. 2 ст. 375 ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України не містить жодних даних, посилань на те, що підсудна вчиняла злочини разом з іншими співучасниками, або у складі організованого злочинного угрупування або того, що ОСОБА_5 входить до організованого злочинного угрупування.

КПК України в редакції 1960 р. не передбачено звернення суду загальної юрисдикції до верховних судів для надання правової допомоги потерпілому, права потерпілого, передбачені ст.49 КПК України, права цивільного позивача статтею 50 цього ж Кодексу, судом в судовому засідання зазначені права були роз`яснені потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Оскільки, в заявлених потерпілим ОСОБА_6 до суду клопотаннях про забезпечення його безпеки не встановлено будь-яких об`єктивних даних, що свідчать про наявність зазначених ним обставин, реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну потерпілого ОСОБА_6 , то визначені ст. 52-1 КПК України (в редакції 1960 р.), ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» підстави для вжиття і застосування заходів забезпечення безпеки до потерпілого ОСОБА_6 відсутні, а тому у задоволенні клопотання про забезпечення безпеки потерпілого необхідно відмовити.

Згідно із главами 23, 24 КПК України (в редакції 1960 р.), які регламентують положення судового розгляду кримінальної справи у суді першої інстанції, не передбачено обов`язку суду звертатися до суду іншої держави за правовою допомогою для вчинення справедливого правосуддя, а відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Відповідно до ст. 49 КПК України потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду. Про визнання громадянина потерпілим чи про відмову в цьому особа, яка провадить дізнання, слідчий і суддя виносять постанову, а суд ухвалу. Громадянин, визнаний потерпілим від злочину, вправі давати показання у справі. Потерпілий і його представник мають право: подавати докази; заявляти клопотання; знайомитися з усіма матеріалами справи з моменту закінчення досудового слідства, а у справах, в яких досудове слідство не провадилося, після призначення справи до судового розгляду; брати участь у судовому розгляді; заявляти відводи; подавати скарги на дії особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора і суду, а також подавати скарги на вирок або ухвали суду і постанови народного судді, а за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки. У випадках, визначених цим Кодексом, потерпілий має право під час судового розгляду особисто або через свого представника підтримувати обвинувачення. Потерпілий може брати участь у судових дебатах.

У зв`язку із викладеним, підстави для задоволення клопотання ОСОБА_6 про звернення суду до Міністерства юстиції та Верховного суду Республіки Білорусія з проханням надати Гайсинському районному суду та потерпілому ОСОБА_6 правову допомогу для вчинення справедливого правосуддя по кримінальній справі № 1-275/2011, яка на його думку, не розглядається в Україні належним, визначеним українськими законами та міжнародними законами, чином з 2011 року - відсутні, а тому у задоволенні цього клопотання необхідно відмовити.

Суд визнає за необхідне повторно роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 його права, передбачені ст. 49 КПК України, а також право заявити відвід складу суду на підставі зазначеної в клопотанні впевненості в тому, що кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 375 КК України не розглядається в Україні належним, визначеним українськими законами та міжнародними законами, чином.

Судом завершено вивчення матеріалів справи, однак у зв`язку із задоволенням клопотання потерпілого ОСОБА_6 про розгляд справи за його особистої участі та неможливість участі будь-якого його представника в судових засіданнях, а в подальшому неявки потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судові засідання без поважних причин судові засідання неодноразово відкладалися, що, в свою чергу не сприяє розгляду кримінальної справи в розумні строки, про які зауважує суду потерпілий в своїх клопотаннях.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52-1, 273 КПК України (в редакції 1960 р.), ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ст. 124-129 Конституції України, суд, -

постановив:

У задоволенні клопотань потерпілого ОСОБА_6 про вжиття і застосування заходів забезпечення безпеки потерпілого, про звернення суду до Міністерства юстиції та Верховного суду Республіки Білорусія з проханням надати Гайсинському районному суду та потерпілому ОСОБА_6 правову допомогу для вчинення справедливого правосуддя по кримінальній справі № 1-275/2011- відмовити у зв`язку з їх безпідставністю.

Про прийняте рішення повідомити заявника.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 про право повторного звернення до суду із заявою (клопотанням) про вжиття і застосування заходів забезпечення безпеки потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Повторно роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 його права, передбачені ст. 49,50 КПК України, а також право заявити відвід складу суду.

Постанова окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: