Справа № 201/12/21
Провадження № 1-кс/201/5/2021
УХВАЛА
Іменем України
19 січня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , її адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000467 від 27.02.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 року адвокат ОСОБА_4 звернувся в інтересах ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 18.02.2020 року) із заявою про відвід слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні за №0000467 від 27.02.2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365-2 КК України.
Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 04.01.2021 року заява передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви адвокат ОСОБА_4 вказав, що під час здійснення досудового розслідуванняслідчою слідчого відділу Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області майором поліції ОСОБА_6 кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого статтею 365-2, нею були надані в якості письмових доказів документи отримані в державних органах та установах, яким належної оцінки слідча не надала. Вона також відмовляла в задоволенні чисельних клопотань про допит свідків і проведення тимчасового доступу до речей і документів, що знаходяться у нотаріуса. Вказане, на думку заявниці, свідчить про упередженість і небажання слідчої проводити досудове розслідування, у зв`язку з чим просила її відвести.
ОСОБА_3 і адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити.
Слідчий Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі та просила задовольнити клопотання щодо відводу слідчого.
Неявка слідчого не перешкоджає розгляду заяви по суті, тому суд вважав за можливе розглянути питання про відвід.
Дослідивши матеріали заяви та матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення сторін, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволені клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Під час розслідування слідчий здійснює процесуальні дії, тобто усі передбачені кримінально-процесуальним законодавством заходи, слідчі дії, що виконують функції збирання, дослідження, оцінювання й використання доказів. Процесуальні дії завжди спрямовані на одержання та перевірку доказів під час розслідування кримінального провадження - збирання та фіксацію доказів, притягнення як обвинуваченого, обрання запобіжного заходу, визнання потерпілим, цивільним позивачем або цивільним відповідачем тощо.

Таким чином сторона захисту, потерпілий можуть звернутися до сторони обвинувачення із клопотанням у порядку ст. 220 КПК України, в якому можуть просити слідчого або прокурора про виконання певних процесуальних дій, а останні мають розглянути таке клопотання та у межах дискреційних повноважень прийняти рішення про проведення процесуальних дій або відмову у їх проведенні.

КПК України закріплений правовий статус слідчого судді систему закріплених нормативно-правовими актами засад і норм, які визначають процесуальне становище, повноваження (права та обов`язки) слідчого судді.

До повноважень слідчого судді у відповідності до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000467 від 27.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 365-2 КК України.

30.12.2020 року слідчий Соборного ВП ДВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області виніс постанову про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Мотивуючи свою постанову слідчий зазначив, що ОСОБА_3 не є власницею земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , в т.ч. не визнана потерпілою по цьому кримінальному провадженню. Також встановлено, що право на постійне користування земельною ділянкою 0,1000 гектарів у межах згідно з планом розташовані на території АДРЕСА_1 , було надано спадкоємцю ОСОБА_7 . В ході проведення досудового розслідування Дніпровська міська рада не звернулась до органів поліції (яка є представником територіальної громади м.Дніпра) щодо спричинення їй майнової шкоди за фактом приватизації земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 . Тому, на думку слідчого, ОСОБА_3 , жодних прав на земельну ділянку не має.

19.01.2021 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська вказана постанова скасована.

Слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними в заяві, про те, що усіх можливих слідчих дій у провадженні слідчим не здійснювалося.

Всупереч постанови слідчої ОСОБА_5 від 04.08.2020 року в рамках кримінального провадження № 0000467 від 27.02.2020 року, за яким ОСОБА_3 була визнана потерпілою, вручена пам`ятка про права і обов`язки і 04.08.2020 року та 02.09.2020 року її допитано у якості потерпілої, слідча ОСОБА_5 вказує, що ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні не є потерпілою, посилаючись на постанову про відмову у визнанні потерпілою від 30.09.2020 року.

Слідчому судді не зрозумілі мотиви та підстави прийняття слідчою Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 вказаної постанови, оскільки остання, відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, обґрунтовує свою постанову лише тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 не має законних підстав бути потерпілою.

Крім того, в постанові про закриття кримінального провадження від 30.12.2020 року слідча ОСОБА_5 як підставу про закриття кримінального провадження зазначила ту обставину, що право на постійне користування земельною ділянкою 0,1000 гектарів у межах згідно планом розташовані на території АДРЕСА_1 було надано спадкоємцю ОСОБА_7 , але слідчому судді не зрозуміло, на підставі яких документів слідча ОСОБА_5 встановила та дійшла висновку щодо законних підстав набуття громадянином ОСОБА_8 права на постійне користування земельною ділянкою 0,1000 гектарів розташованої на території АДРЕСА_1 .

Також слідчий суддя констатує слушність доводів заявника в частині того, що слідчим поліції не надано належної оцінки наданих ОСОБА_3 слідчій ОСОБА_5 письмових доказів, а саме:

-Лист Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції їм. Дніпро) Управління державної реєстрації Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 08.09.2020 року за вих. № 3327/05.1-41, який містить інформацію про дату смерті ОСОБА_9 24.02.2008 рік.

-Копія заяви від ОСОБА_9 про передачу в приватну власність безкоштовно земельної ділянки площею 0,1000 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , датована 01.08.2008 року (на думку заявниці ця заява свідчить про те, що вказана заява була написана вже після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

-Копія заяви від ОСОБА_9 директору ТОВ «Квартал» (землевпорядна організація яка здійснювала розроблення проекту землеустрою на спірну земельну ділянку) від 10.03.2009 року вих. № 70880 (на думку заявниці ця заява свідчить про те, що вона була написана вже після смерті ОСОБА_9 ).

-Технічна документація із землеустрою щодо складання Державного акта на право власності на земельну ділянку - Обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка виготовлена на громадянина ОСОБА_9 (на думку заявниці ця документація свідчить про те, що була виготовлена вже після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а документи які містяться в Технічній документації із землеустрою заповнені та підписані також вже після його смерті).

-Рішення Дніпропетровської міської ради від 26.11.2008 року за № 262/39, яким прийнято рішення про передачу у приватну власність ОСОБА_9 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 (в подальшому змінений на № 16), площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:026:0046 (яке, на думку заявниці, свідчить про те, що вказане рішення було прийнято також вже після смерті ОСОБА_9 ).

-Державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (в подальшому змінений на № 16), площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:026:0046, Серії ЯЗ № 303559 (на думку заявниці цей акт виданий Дніпропетровською міською радою на ім`я ОСОБА_9 вже після смерті ОСОБА_9 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Всі ці документи, на думку заявниці, свідчать про незаконність оформлення права власності її колишнім чоловіком ОСОБА_7 шляхом шахрайських дій та підробленню в офіційних документах підпису свого батька ОСОБА_9 земельної ділянки площею 0,1000 га кадастровий номер: :03:026:0046, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та на якій розташований із ОСОБА_7 спільний житловий будинок площею 229,1 м.кв.. який був побудований за період офіційного шлюбу із ОСОБА_7 та який на теперішній час ОСОБА_7 не бажає ділити вказаний житловий будинок як спільне сумісне майно набуте під час шлюбу; підтверджували факт незаконності видачі Державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2019 року, Серії ННТ № 325168 громадянину ОСОБА_7 , який згідно вказаного Свідоцтва повторно успадкував від свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер: :03:026:0046, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та на яку, іншим Державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 08.12.2008 року вже було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкування цієї ж земельної ділянки.

На думку слідчого судді, вищевказані доводи заявниці і документи повинні були бути перевірені і їм повинна була бути надана правова оцінка, що слідчим зроблено не було.

Крім того, ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26.11.2020 року встановлено наступне.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження №1202004. з`ясовано, що перевіряючи дотримання державним нотаріусом Перщої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 вимог закону, слідча не відшукала та не проаналізувала відповідної нотаріальної справи. На переконання слідчого судці із здобуття та аналізу відповідних документів мало б розпочинатись досудове розслідування. Крім того, постановою слідчої від 21.09.2020 було задоволено клопотання потерпілої про допит нотаріуса у якості свідка, яка не була реалізована.

Слідчий суддя констатував, що підставою вчинення нотаріальних дій був зокрема державний акт на ім`я ОСОБА_9 , виданий на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке в свою чергу видано на підставі заяви вказаної особи. Усі вказані документи датовано вже після смерті ОСОБА_9 . В матеріалах кримінального провадження містяться відповідні докази, яким слідчою правової оцінки надано не було.

На дату винесення цієї ухвали нотаріус ОСОБА_10 не допитана, як і не допитані і інші особи, допитати яких просила заявниця. Не проведений тимчасовий доступ до документів, які знаходяться в володінні вказаного нотаріуса та не надано їм правову оцінку.

Також слідчий суддя звертає увагу на те, що жодних пояснень чи належних доказів слідча до суду не надала.

Приймаючи до уваги вищевикладене, приходжу до висновку, що слідчим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти.

Відповідно до ч.1 ст.77 КПК України, прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що здійснення об`єктивного розслідування слідчим є одним із основоположних міжнародних стандартів. Відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27 серпня 7 вересня 1990 р.) обвинувачі відповідно до закону виконують свої обовязки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. Також відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, значення неупередженого досудового розслідування варто оцінювати в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд.
Отже, беручи до увагу постанову про закриття кримінального провадження від 30.12.2020 року, яка 19.01.2021 року скасована слідчим суддею, невжиття слідчим усіх передбачених кримінально-процесуальним законодавством заходів, які полягають у збиранні, дослідженні, оцінюванні й використанні доказів тощо, слідчий суддя приходить до висновку, що в слідчого сформувалася конкретна думка стосовно закінчення вказаного провадження, що в певній мірі може негативно вплинути на об`єктивність чи неупередженість прокурора щодо дослідження всіх обставин вказаного кримінального провадження.
Також, Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Оскільки, слідчий жодних заперечень з приводу доводів наявних в заяві про відвід у кримінальному провадженні №0000467 до суду не надала, в своїй заяві просила задовольнити клопотання про її відвід у вказаному кримінальному провадженні, слідчий суддя з урахуванням наведеного, з метою забезпечення права заявника на справедливе й ефективне проведення досудового розслідування слідчим, щодо якого відсутні сумніви в його об`єктивності та незалежності, приходить до висновку, що заяву про відвід слід задовольнити.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000467 від 27.02.2020 року задовольнити.

Відвести слідчого Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000467 від 27.02.2020 року.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 20.01.2021 року о 8-45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1