Ухвала
Іменем України

29 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 489/2411/19
провадження № 51-2521ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції, на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва

від 06 липня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року,

встановив:
вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2020 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

смт. Радехів Львівської області, жителя: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

8 років з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до вимог

ч. 5 ст. 72 КК, ОСОБА_4 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 10 березня 2019 року по день набрання вироком законної сили;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця

м. Миколаєва, жителя: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останнього разу: вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 квітня 2012 року за ч. 2 ст. 186 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці,
засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк

8 років з конфіскацією всього належного йому майна. Відповідно до вимог

ч. 5 ст. 72 КК, ОСОБА_5 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 10 березня 2019 року по день набрання вироком законної сили;
Як встановив суд, 10 березня 2019 року о 14.40 год ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, знаходячись біля скверу «Визволення», що по проспекту Богоявленському в м. Миколаєві, вчинили напад на потерпілого ОСОБА_6 поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у погрозі застосування ножа, заволоділи мобільним телефоном «Huawei Р20» із зарядним пристроєм, навушниками і чохлом до нього, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 15 100 грн.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року залишено без змінвирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2020 року.
Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, прокурор звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вважає, що суддя ОСОБА_7 відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК не мав права повторно брати участь у розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та постановляти свій вирок після скасування судом апеляційної інстанції його рішення від 07 травня 2019 року про повернення обвинувального акту прокурору. Крім того, зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам статей 370 та 419 КПК.
Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи, та перевіривши надані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Доводи прокурора про допущення судами першої та апеляційної інстанцій істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, є безпідставними.

Як вбачається з касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень, суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва своєю ухвалою

від 07 травня 2019 року повернув прокуроу обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки він не відповідав вимогам ст. 291 КПК.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 11 червня 2019 року була скасована ухвала Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 травня

2019 року та призначено новий розгляд кримінального провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КПК, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.
Отже, ст. 76 КПК не містить заборони повторної участі судді першої інстанції

в кримінальному провадженні після скасування апеляційним судом його рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином, скасування рішення судді ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору, у розумінні ч. 2 ст. 76 КПК, не перешкоджає розгляду цим суддею кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 по суті, а тому доводи прокурора про неможливість повторної участі судді у даному кримінальному провадженні є неспроможними.
При розгляді кримінального провадження апеляційний суд навів у своєму рішенні суть доводів апеляційної скарги сторони захисту, перевірив їх, проаналізував і дав на них вмотивовані відповіді.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та відповідає вимогам статей 370, 419 КПК.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу

про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги

та доданих до неї копій судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, враховуючи, що з касаційної скарги

та копії оскарженого судового рішення вбачається, що підстави для задоволення скарги відсутні, колегія суддів приходить до висновку, що необхідно відмовити

у відкритті касаційного провадження.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:
відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 липня 2020 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3