01.02.2021
Справа № 642/362/21
Провадження № 1кс/642/259/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, одруженого, який має неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,

в с т а н о в и в:
До слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, а його активні умисні дії були направлені на незаконне позбавлення волі та викрадення людей, вчинялися з корисливих мотивів, вчинене щодо двох та більше осіб, за попередньою змовою групою осіб; супроводжувалися заподіянням потерпілим фізичних страждань, здійснювались протягом тривалого часу, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 у подальшому може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в т.ч. шляхом перетину державного кордону України або переміщення до іншої адміністративно-територіальної одиниці чи до тимчасово окупованої території України; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в т.ч. шляхом встановлення зв`язку з іншими співучасниками з якими він діяв за попередньою змовою у групі, особи яких ще не встановлено; мати можливість незаконно вплинути на потерпілих та свідків, в т.ч. шляхом застосування протиправного психологічного та фізичного насилля і тиску відносно них, як особисто, так і за допомогою інших співучасників правопорушення, з якими він діяв за попередньою змовою у групі, чим може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_6 не працює, хоча з використанням ГО «Республика1-12», директором якої є ОСОБА_7 , він фактично вводив рідних наркозалежних у оману, з метою примусового утримання останніх у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , за що отримував від рідних грошові кошти. Вчинення кримінального правопорушення постійно супроводжувалось протиправним застосуванням психологічного та фізичного насильства; ОСОБА_6 може впливати на потерпілих, у викраденні та примусовому утриманні яких він брав участь, та на їх рідних, тому що обізнаний про їх дані та місце проживання. Враховуючи наведене, неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
В судовому засіданні слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 підтримала клопотання, посилаючись на викладені в клопотанні обставини. Уточнила, що правовим обґрунтуванням клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є посилання на п.3 ч.2 ст. 183 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 також підтримав клопотання.
Захисник ОСОБА_5 просив у клопотання відмовити, оскільки вказаний запобіжний захід не може бути застосований до ОСОБА_6 в силу положень ч.2 ст. 183 КПК України, оскільки він раніше не судимий, не ухилявся від слідства та йому не пред`явлено підозра у вчиненні нового злочину тому звернення слідчого з даним клопотанням є незаконним. Крім того, послався на недоведеність підозри та зазначених слідчим ризиків, а також наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання.
Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, додані до нього документи, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000118, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, тобто незаконного позбавлення волі та викрадення людини, з корисливих мотивів, вчинене щодо двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно у 2017 року ОСОБА_7 , який є директором громадської організації «Республіка 12», яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), діючи умисно за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, вирішили вводити в оману алко-наркозалежних осіб та їх близьких та родичів, яким пропонувати платні послуги за винагороду у вигляді курсу медичної та психологічної реабілітації у реабілітаційному центрі, з гарантією звільнення цих осіб від алкогольної та наркотичної залежності за результатами проходження даного курсу, хоча насправді після отримання згоди на надання цих послуг та на їх оплату мали намір лише примусово забирати всіх алко-наркозалежних осіб з місць їх мешкання та перебування, у т.ч. проти волі останніх, використовуючи їх стан сп`яніння та (або) протиправно застосовуючи психологічний тиск, використовуючи фізичну силу та численну перевагу, щоб зломити волю до опору, а потім доставляти їх з використанням автотранспорту до домоволодіння, спеціально обладнаного для примусового утримання вказаних осіб.

Після цього ОСОБА_7 , який є директором громадської організації «Республіка 12» (діючи за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, обумовивши між собою об`єкти злочину, його характер, місця, спосіб вчинення, зміст виконуваних функцій, не маючі всієї необхідної дозвільної документації для надання медичних та психологічних послуг з реабілітації осіб, які мають алкогольну чи наркотичну залежність, в т.ч. ліцензії та акредитації, як і штату кваліфікованих спеціалістів лікарів чи психологів, розуміючи, що в силу вимог 29 Конституції України, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та іншого чинним національного законодавства, примусове лікування осіб, хворих на наркоманію, хронічний алкоголізм та психічні хвороби, можливе лише за рішенням суду, не маючі належних матеріально-побутових та медико- санітарних умов для проживання цих осіб, а також взагалі навіть наміру надавати належну, у встановленому чинним законодавством порядку допомогу у лікуванні цієї категорії осіб від зазначених вище залежностей, організували місце для незаконного утримання алко- та наркозалежних осіб за адресою: АДРЕСА_3 , куди примусово доставляли алко-наркозалежних осіб, яких потім незаконно утримували тривалий час проти волі останніх, без належних матеріально- побутових та медико-санітарних умов і повноцінного харчування, в т.ч. з постійним обмеженням доступу до свіжого повітря і природного світла, обмежуючи їх особисту свободу та застосовуючи для підкорення їх волі протиправні заходи фізичного та психологічного впливу, одночасно примушуючи вказаних осіб, проти їх волі, брати участь у релігійних обрядах, таким чином, зв`язуючи їм свої релігійні переконання, при цьому примушували деяких алко- -наркозалежних осіб проти їх волі підписувати різні заяви, договори, правила поведінки та інші документи про нібито добровільне перебування на реабілітації, позбавляючи їх права спілкування з близькими та родичами, обшукуючи та збираючи особисті речі, гроші і документи, мобільні телефони та картки операторів стільникового зв`язку, таким чином, позбавляючи можливості вказаних осіб викликати собі на допомогу інших осіб чи правоохоронні органи. До осіб, які незаконно утримувалися у будинках за вказаними адресами застосовували протиправні заходи фізичного та психологічного впливу, насильство, побої, здійснювали психологічний тиск з метою придушення їх волі, залякування та дискримінації.

Усупереч вимогам ст. ст. 28, 29, 43 Конституції України, встановлений ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими не встановленими особами, режим тримання алко- наркозалежних осіб за вказаною адресою, і їх зв`язок з зовнішнім світом, був суворо регламентований або взагалі заборонений протягом тривалого часу. Відповідно до Факультативного протоколу до конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження та покарання, ратифікованого Верховною Радою України 21.07.2006, заклад, організований ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими не встановленими не цей час при проведення досудового розслідування особами за адресою: АДРЕСА_3 - належать до місць несвободи, оскільки особа не може їх залишити за власним бажанням.

За час перебування таких осіб у приміщенні будинку за вказаною адресою, їх родичі, введені в оману щодо дійсного наміру ОСОБА_7 , який діяв за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими не встановленими на цей час при проведенні досудового розслідування особами, повинні були сплачувати їм грошові кошти щомісяця, в кожному випадку в залежності від їх матеріального стану, в сумі близько десяти тисяч гривень в якості винагороди за начебто надання кваліфікованої допомоги у подоланні алкогольної або наркотичної залежності, хоча фактично надання кваліфікованої медичної чи психологічної допомоги у звільненні від алкогольної та наркотичної залежності не передбачалося, оскільки осіб тільки примусово доставляли, а потім утримували тривалий час у будинках проти їх волі, обмежуючи у праві на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, спричиняючи їм фізичні страждання.

Так, по січень 2021 року до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , в результаті незаконних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та інших не встановлених на цей час при проведенні досудового розслідування осіб, були примусово доставлені 10 осіб, які незаконно утримувались за даною адресою.

27 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_3 проведено обшук за ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова, під час якого звільнено десять осіб, які незаконно доставлені та утримувались за даною адресою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими не встановленими на цей час при проведенні досудового розслідуваннями особами, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, тобто у незаконному позбавлення волі та викрадення людини, з корисливих мотивів, вчиненому щодо двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу.

27.1.2021 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 відмовився від дачі показань відповідно до ст. 63 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
-показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які пояснили про обставини незаконного доставляння та незаконного утримання у будинку за адресою: АДРЕСА_3 ;

-обшуком, проведеним 27.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого вилучені документи, мобільні телефони з сім-картками, особисті документи потерпілих, лікарські препарати;

-оглядом за місцем мешкання ОСОБА_7 , проведеним 27.01.2021, під час якого вилучені документи, мобільні телефони, банківські картки;

-речовими доказами, вилученими під час обшуку та огляду 27.01.2021;

-договором найму житлового приміщення - будинку АДРЕСА_3 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_19 ,та іншими доказами.

Доводи захисника щодо недоведеності підозри є необґрунтованими, та спростовуються вищенаведеними доказами, а фактичні обставини кримінального провадження, питання наявності чи відсутності вини підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час як під час подальшого досудового розслідування, так і на іншій стадії кримінального процесу - у судовому провадженні під час розгляду справи по суті.
Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що слідчим надано достатньо належних та допустимих доказів для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри, поза розумним сумнівом, в тому, що вказане кримінальне правопорушення дійсно було вчинено ОСОБА_6 .
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 146 КК України, в силу ч.4 ст. 12 ККК України є нетяжким злочином, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_6 раніше не судимий.

Доказів, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, суду не надано та на такі обставини слідчий не посилається.
Враховуючи наведене, закон містить пряму заборону застосовування запобіжного заходу у виді тримання під вартою за відсутністю вищезазначених підстав, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 не може бути застосований.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він не судимий, офіційного джерела доходу не має. Одружений. За місцем реєстрації не проживає.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 у разі визнання винним може бути позбавлений волі, тому він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, він підозрюється у тривалому зайнятті протиправною діяльністю та отриманні доходу за рахунок протиправної діяльності, офіційно не працевлаштований, не має офіційного джерела існування. Вказане свідчить також про те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, також незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За таких обставин наявні підстави для обрання йому запобіжного заходу.

Враховуючи наведене? суд вважає необхідним обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього передбачених ч.5 ст. 194 КПК України обов`язків, виходячи з характеру кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, за попередньою змовою групою осіб, щодо ряду потерпілих.

Керуючись ст. ст. 177,178, 182, 183, 193-196, 369-372, 376 КПК України:
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому цілодобово залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ,-

Відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою:

АДРЕСА_5 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-утримуватись від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Термін дії вказаних обов`язків визначити у два місяці.

Зобов`язати слідчого Холодногірського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 передати ухвалу про обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання до відповідного ВП ГУНП в Харківській області за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали - до 29 березня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1