Справа № 149/1574/20
Провадження №11-кп/801/161/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000189 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 на вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, студента, раніше не судимого
визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком 2 роки.
Згідно з ст.ст.75,104 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України,

в с т а н о в и в :

22.04.2020 у вечірній час, більш точного час встановити не представилось можливим, ОСОБА_10 та неповнолітні ОСОБА_11 , якого ухвалою суду від 13.11.2020 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296 КК України на підставі ст.48 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 на території ринку «Колгоспний ринок Хмільницької РСС», розташованому у м. Хмільник по вул. Пушкіна, 72, вживали спиртні напої. Під час чого, приблизно о 00.00 годин 23.04.2020, вони прийняли спільне рішення направитись до супермаркету «Грош», розташованому по проспекту Свободи у м. Хмільник Вінницької області.
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 пройшли в центральну частину парку, а слідом за ними направились ОСОБА_8 та ОСОБА_12 . Будучи у центральній частині парку, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вирвали із землі дві металеві урни, одну з яких викинули на землю, не пошкодивши, а другу викинули у штучну водойму на території парку, чим КП «Хмільниккомунсервіс» спричинили матеріальну шкоду.
Не зупиняючись, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, спрямовані на пошкодження об`єктів та елементів благоустрою міста, намагаючись самоствердитись за рахунок пошкодження чужого майна, направилась у напрямку річки Південний Буг, де до них приєднався неповнолітній ОСОБА_8 , який маючи умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства шляхом знищення або пошкодження об`єктів та елементів благоустрою міста, та реалізуючи даний умисел спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_10 перекинули три металеві лавки для відпочинку та дві бетонні урни із сміттям, які розміщені вздовж берегу річки Південний Буг, не пошкодивши їх. У подальшому одну бетонну урну вони підняли до гори, у зв`язку з чим з неї на газон висипалось сміття та намагались викинути у річку у воду шляхом перекочування, але вона не впала у воду з незалежних від них причин і залишилась стояти на березі. Другу бетонну урну вони підняли до гори, у зв`язку з чим з неї на газон висипалось сміття та, при спробі викинути її у річку розбили о бетонні плити, які ведуть до вказаної річки, таким чином її знищили, чим КП «Хмільниккомунсервіс» спричинили матеріальну шкоду.
Пройшовши таким чином до виходу із парку, який розташований поряд із пам`ятником ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 побачили поряд із доріжкою металеву декоративну карету (альтанку), яка є елементом благоустрою і відноситься до малих архітектурних форм. Продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, спрямовані на пошкодження об`єктів та елементів благоустрою міста, намагаючись самоствердитись за рахунок пошкодження чужого майна, вказані особи перекинули металеву декоративну карету на бік, тим самим деформували дві осі бокових коліс та пошкодили металевий дах, чим спричинили КП «Хмільниккомунсервіс» матеріальну шкоду. У подальшому ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 покинули територію парку.
Перебуваючи за територією парку, біля входу, продовжуючи свої протиправні хуліганські дії, спрямовані на пошкодження об`єктів та елементів благоустрою міста ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 умисно перекинули на бік одну дерев`яну лавку та направились у напрямку супермаркету «Грош», де їхні протиправні дії о 01 години 22 хвилини були припинені працівниками поліції.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання ОСОБА_8 та постановити новий вирок, яким останньому призначити покарання за ч.2 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі строком 2 роки, та на підставі ст.ст.75,76,104 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків, мотивуючи свої вимоги тим, що останній на дату вчинення злочину та дату винесення оскаржуваного вироку був неповнолітнім, в силу ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі до неповнолітніх не застосовується, а тому суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, та призначив ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України покарання у виді обмеження волі.

Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі державного обвинувача та просив їх задовольнити; обвинуваченого ОСОБА_8 захисника ОСОБА_7 , які не заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід задовольнити частково.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.
Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, які узгоджуються між собою та підтверджують винуватість останнього, скаржником вони не заперечуються, перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосуванням судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року встановлює, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізується принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 на момент вчинення кримінального правопорушення та винесення оскаржуваного вироку суду був неповнолітнім, проте суд першої інстанції в порушення вимог ч.3 ст.61 КК України призначив ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.296 КК України вигляді обмеження волі, чим допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин невеликої тяжкості відповідно до ст.12 КК України, на момент вчинення злочину останній був неповнолітнім, вину визнав, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання, обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання де характеризується позитивно, навчається в ДНЗ «Професійний ліцей сфери послуг м. Хмільник», де характеризується посередньо (т.1 а.с.235), завдану шкоду не відшкодував, проте в матеріалах провадження міститься заява, згідно якої потерпілий до обвинуваченого претензій не має; згідно висновку досудової доповіді виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе, з огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що слід призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі строком один рік із застосуванням ст.ст.75,76, 104 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Таким чином, суд першої інстанції при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_8 неправильно застосував Закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування оскаржуваного вироку, з огляду на що доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність скасувати.
Призначити засудженому ОСОБА_8 за ч.2 ст.296 КК України покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік.
Відповідно до ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до п.п.1,2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця навчання, проживання та роботи.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга на вирок може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4