Провадження № 1-кп/592/756/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі - головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження в якому

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній, уродженець м. Суми, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянство України, з середньою освітою, не працює, не одружений, раніше не одноразово судимий:

останній раз 16.08.2016 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 185 ч.2, ст. 15 ч.3 ст. 185, 186 ч.2, 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі

обвинувачується за ст. 185 ч.2 КК України, -

Встановив:
16.07.2020 близько 17:20 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні офісу № 76 «ФОП ОСОБА_7 », розташованого по АДРЕСА_2 , вирішив викрасти майно, що належало ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу нікого не було, і за ним не спостерігали, ОСОБА_6 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилося у столі в приміщенні офісу, а саме грошові кошти в сумі 5400 грн.

Із викраденим чужим майном ОСОБА_6 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

01.10.2020, близько 16:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ТОВ «Індустріальний парк Патріот», розташованого по проспекту Курському, 147, м. Суми, вирішив викрасти майно, що належало ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний намір, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, користуючись тим, що поблизу нікого не було, і за ним не спостерігали, ОСОБА_6 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке знаходилося на сходах поруч офісу, переліком та вартістю згідно висновку експерта № 19/119/11/1-2582е від 28.10.2020 становить: - тачка-«кравчучка», вартістю 390 грн.

З викраденим чужим майном ОСОБА_6 із місця скоєння правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_6 , які виразилися у таємному, повторному, з корисливих мотивів, викраденні чужого майна, що належало ОСОБА_4 на суму 5400 грн., ОСОБА_5 на суму 390 грн. кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфікуюча ознака повторність.

Під час судового розгляду потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та обвинуваченим подана суду угода про примирення, відповідно до якої обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнає свою вину у зазначених діяннях.

Сторони погоджуються на призначення покарання с застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ч.3 ст. 469, ч. 1 і ч.2 ст. 474 КПК України, угода про примирення між підозрюваним (обвинуваченим) та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних поступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди, з повідомленням інших учасників судового провадження і відсутність яких не є перешкодою для розгляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд також вважає встановленим, що укладання угоди є добровільним, що підтвердив ОСОБА_6 та потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розуміють наслідки укладання угоди передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

Також встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Підстав у відмові в затверджені угоди, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, суд по справі не вбачає.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення ОСОБА_6 узгодженого сторонами кримінального провадження покарання.

Необхідно зазначити, що ОСОБА_6 у скоєному кається, провину у скоєному визнав повністю, відшкодував потерпілим завдані матеріальні збитки, вибачився перед потерпілими та відшкодував завдані моральні збитки про що зазначено в самій угоді та підтвердили потерпілі в судовому засіданні, його мати є особою з інвалідністю. Вказані обставини дають підстави вважати, що узгоджене потерпілими та обвинуваченим покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін, а покарання, яке узгоджене сторонами є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових злочинів, відповідає загальним засадам призначення покарання.

На підставі ст. 126 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави належить стягнути процесуальні витрати за провадження по справі судової експертизи в сумі 1471.5 грн.

Речові докази в обвинувальному акті не зазначені.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд, -

Засудив:
Затвердити угоду про примирення від 18.11.2020 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити покарання с застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за провадження по справі судових експертиз в сумі 1471.5 грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1