Провадження № 1-кп/161/1205/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 13 листопада 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002283, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 09.09.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, судимого:
- 27.07.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.307 ч.2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна; звільненого 15.03.2017 на підставі ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 07.03.2017 умовно-достроково на 5 місяців 27 днів;
- 07.05.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.186 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 1 рік,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 ч.2, ст.185 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 22.06.2020 близько 14.50 год., перебуваючи поблизу магазину «Апетит», що по вул.Гетьмана Мазепи, 2а м.Луцька, умисно, з корисливих мотивів, відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_5 грошову купюру номіналом 1000 грн, спричинивши потерпілому майнової шкоди.

Він же, повторно, 09.07.2020 близько 19.00 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Сім-23» по вул.Володимирській, 20 м.Луцька, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав 4 шоколадки марки «Мілка» вагою 300 г, вартістю 73,62 грн кожна, спричинивши ТОВ «Клевер Сторс» майнової шкоди на загальну суму 294,48 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, а саме: відкрито викрав чуже майно (грабіж), вчинене повторно, а також - таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно (за ст.185 ч.2 КК України) визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, суду дав показання, що 09.07.2020 ввечері, перебував в приміщенні магазину «Сім-23» по вул.Володимирській, 20 м.Луцька, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, викрав 4 шоколадки марки «Мілка». Вартості викраденого не заперечує, збитки не відшкодовані. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Письмовою заявою представника потерпілого (ТОВ «Клевер Сторс») ОСОБА_7 стверджується факт вчинення кримінального правопорушення 09.07.2020 та спричинення збитків обвинуваченим. На даний час збитки товариству не відшкодовані, однак цивільного позову не заявляють, щодо покарання покладається на розсуд суду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто за ч.2 ст.185 КК України, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, в цій частині обвинувачення, не проводиться їх дослідження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, не визнав. Суду дав показання, що 22.06.2020в обідню пору, знаходячись в магазині «Апетит», що по вул.Гетьмана Мазепи, 2а м.Луцька, побачив потерпілого з купюрою номіналом 1 000 грн., які він намагався обміняти. Оскільки йому відмовити їх обмінювати, тому він, вийшовши з магазину, під`їхав на велосипеді до потерпілого та запропонував їх обміняти в магазині «Нива». Потерпілий добровільно дав йому 1000 грн, він їх обміняв у магазині, повернувся через хвилин 5, однак потерпілого вже не було на місці. Ствердив, що потерпілий добровільно дав кошти, його не наздоганяв, не кричав та не просив їх повернути. Спочатку гроші тримав в себе, в подальшому поміняв їх на злоті та витратив. Збитки потерпілому не відшкодовані.

Не зважаючи на невизнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, його винуватість підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими за клопотанням учасників судового розгляду доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 суду дав показання, що 22.06.2020 в світлу пору доби пішов в магазин «Апетит», що по вул.Гетьмана Мазепи, 2а м.Луцька поміняти дрібні гроші. В магазині йому дали 1 000 грн (однією купюрою), він вийшов на вулицю, почав їх розглядати, оскільки такої купюри ще жодного разу не бачив, тому повернувся назад та просив знову поміняти на інші купюри. Продавець відмовила та порадила звернутись у банк. Він вийшов на вулицю, коли пройшов кілька метрів від магазину, де його наздогнав раніше незнайомий чоловік (вказавши на обвинуваченого ОСОБА_4 ), щось запитав та скориставшись тим, що він тримав гроші у руках вирвав вищевказану купюру та поїхав, поруч нікого не було. Він біг за обвинуваченим метрів 300 та кричав, щоб останній повернув гроші, однак той втік. В подальшому викликав працівників поліції. Збитки не відшкодовані, однак цивільного позову не заявляв. За умови добровільного відшкодування обвинуваченим завданих збитків, на його суворому покаранні наполягати не буде.
Показання потерпілого ОСОБА_5 судом беруться до уваги, оскільки вони спростовують показання обвинуваченого, які суд вважає неправдивими та такими, що дані виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення. Такі показання потерпілого об`єктивно підтверджуються іншими здобутими та всебічно, повно дослідженими у справі доказами.

З протоколу огляду місця події від 22.06.2020 (проведеного в присутності понятих) вбачається, що було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення - територію магазину «Апетит», що по вул.Гетьмана Мазепи, 2а м.Луцька, та встановлено наявність камер відеоспостереження. Диск із записами камер відеоспостереження вилучено, оглянуто, відповідно до протоколу огляду від 23.06.2020 та приєднано до матеріалів провадження у якості додатку до протоколу від 22.06.2020.
З дослідженого безпосередньо в судовому засіданні відеозапису із камер відео нагляду магазину «Апетит», що по вул.Гетьмана Мазепи, 2а м.Луцька вбачається, що 22.06.2020 о 14.53 год. потерпілий ОСОБА_5 знаходився поблизу каси магазину «Апетит», тримав в руці одну купюру. При цьому, чути розмову між ним та продавцем з приводу отриманої ним на обмін у магазині купюри номіналом 1 000 грн. О 14.54 год. потерпілий залишив касову зону, відразу за ним до продавця підійшов ОСОБА_4 (який бачив та чув зміст усієї розмови), після чого останній поспіхом вийшов з приміщення магазину, подивився в якому напрямку пішов потерпілий, та попрямував туди велосипедом.
Вказані події відображені аналогічно та підтверджуються як протоколом огляду предмету від 23.06.2020, так і показаннями потерпілого.
З протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 01.07.2020 вбачається, що потерпілий ОСОБА_5 , серед пред`явлених до впізнання інших осіб, вказав на особу під №1 ОСОБА_4 , як на такого, який 22.06.2020 вирвав з його рук купюру номіналом 1000 грн поблизу магазину «Апетит», опізнавши його за загальними рисами обличчя (про які зазначив у протоколі). При цьому, сам ОСОБА_4 жодних зауважень з приводу проведення слідчої дії та пояснень потерпілого не висловлював.

Таким чином, судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв грабежу відносно потерпілого ОСОБА_5 , натомість останній добровільно дав йому кошти для обміну та не дочекався його на місці, оскільки вони є суперечливими (суперечать дослідженим доказам у справі), не відповідають обставинам, встановленим під час судового провадження, зокрема показаннями потерпілого, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинене ним кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що показання потерпілого ОСОБА_5 дані ним безпосередньо в судовому засіданні є послідовними, відповідають обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про винуватість ОСОБА_4 , ще і окрім епізоду 09.07.2020 - за ст.185 ч.2 КК України (де ним повністю визнано винуватість), і у відкритому викраденні чужого майна, вчиненого повторно, кваліфікуючи його дії по епізоду 22.06.2020 за ст. 186 ч.2 КК України.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, зокрема по епізоду 09.07.2020.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину по епізоду 09.07.2020 визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, є особою молодого віку, має на утриманні та вихованні малолітню дитину, одночасно вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнаного судом доведеним по епізоду 22.06.2020 не визнав, а тому і не розкаявся у вчиненому, збитки жодному з потерпілих не відшкодовані, потерпілі щодо покарання покладалися на розсуд суду, зважаючи на особу обвинуваченого, який судимий за вчинення умисного корисливого злочину, обвинувачується у вчиненні даних кримінальних правопорушень, вчинених під час іспитового строку, дані кримінальні правопорушення є умисними та, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії, відповідно, нетяжкого та тяжкого злочинів, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.ст.186 ч.2, 185 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України.
На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, повернути за належністю законному володільцеві.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді від 27.08.2020, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст.186 ч.2, ст.185 ч.2 КК України та призначити покарання:
-за ст.186 ч.2 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі;

-за ст.185 ч.2 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 призначити покарання - 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.05.2020 2 (два) місяця позбавлення волі, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_4 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту його затримання, тобто з 09 жовтня 2020 року.
Речові докази:
- коричневі босоніжки марки «Teva», штани типу джинси синього кольору, шкіряну сумку чорного кольору, що передані на зберігання в камеру схову Луцького ВП ГУНП у Волинській області (квитанція №102267 від 28.08.2020) повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 27.08.2020 скасувати.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд, а обвинуваченим ОСОБА_4 у той же строк, з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1