У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6279/20

№ 1-кп/183/1616/20

16 грудня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0001803 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, а саме в тому, що у невстановлені досудовим розслідуванням час та місце у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману - грошовими коштами, із використанням завідомо підробленого документа, реалізуючи який, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням час і місце, достовірно знаючи, що він не отримував у власність земельну ділянку на території с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, за невстановлених обставин, здобув завідомо підроблений правовстановлюючий документ на земельну ділянку площею 0,1592 га, кадастровий номер :03:015:0695, розташовану по АДРЕСА_2 , а саме - державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 881496 від 30 грудня 2010 року, до якого внесено недостовірну інформацію, що право власності на вказану земельну ділянку належить ОСОБА_3 .

Далі, в травні 2011 року, більш точної дати під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 розуміючи, що право власності на земельну ділянку на підставі підробленого державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 881496 від 30 грудня 2010 року оформити не можливо, підшукав в якості покупця земельної ділянки громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого ввів в оману, надавши останньому неправдиві відомості про те, що він є власником земельної ділянки площею 0,1592 га, кадастровий номер :03:015:0695, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 881496 та запропонував здійснити правочин купівлі - продажу вказаної земельної ділянки у приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . В свою чергу ОСОБА_5 , оглянувши земельну ділянку площею 0,1592 га, розташовану по АДРЕСА_2 та, будучи впевненим в добросовісності наміру ОСОБА_3 , погодився на вищевказані умови.

17 травня 2011 року приблизно в 15 годин 00 хвилин, ОСОБА_3 , доводячи свій протиправний умисел до кінця, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 881496 від 30 грудня 2010 року містить в собі недостовірну інформацію, прибув до приміщення нотаріальної контори приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де надав останній підроблений правовстановлюючий документ на земельну ділянку кадастровий номер :03:015:0695, розташовану по АДРЕСА_2 , а саме: держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 881496 від 30 грудня 2010 року з метою посвідчення договору купівлі-продажу.

В цей же час, ОСОБА_3 продовжуючи знаходитися в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на власне незаконне збагачення, переслідуючи корисливі мотиви усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 80 263 гривень, за продаж земельної ділянки кадастровий номер :03:015:0695.

Після чого, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , отримавши держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 881496 від 30 грудня 2010 року, не підозрюючи про те, що вказаний документ є підробленим, згідно ст.ст. 52, 54, 55 Закону України «Про нотаріат» у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_5 посвідчила вищевказаний договір та зареєструвала в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за № 660 та відповідно до «Порядку про здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2009 року 439 на сторінці державного акта серії ЯЖ № 881496, де знаходиться план меж земельної ділянки проставила відмітку про перехід права власності на вказану земельну ділянку до ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 не підозрюючи про, те що держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 881496 від 30 грудня 2010 року є підробленим, направився до відділу у Новомосковському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області з метою реєстрації права власності на земельну ділянку, однак йому було відмовлено у реєстрації права власності, так як бланк державного акту ЯЖ 881496 Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не отримувало, а вищевказана земельна ділянка рішенням № 6-16/УІ від 01.10.2004 передана у власність ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів чужим майном, а саме грошовими коштами, які належать ОСОБА_5 в сумі 80 263 гривень, що відповідно до примітки до статті 185 КК України перевищує 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на момент вчинення злочину та є значною шкодою, яка спричинена потерпілому ОСОБА_5 , використавши завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом обману, що завдало значної шкоди потерпілому, а також за ч.4 ст.358 КК України, як виразилося у використанні завідомо підробленого документа.

До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за його обвинувачення у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке мотивоване у відповідності до норм кримінального процесуального законодавства.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав подане раніше клопотання та просив задовольнити його. При цьому, розуміє, що обставина, за якою він клопоче про закриття провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дійшов до наступних висновків:

Виходячи з системного аналізу положень п.1ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а відповідно до п.2 цієї ж статті - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України, які на момент вчинення, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості, а на момент розгляду - дані кримінальні правопорушення відносяться до кримінального проступку та не тяжкого злочину відповідно.

Аналізуючи вимоги ч. 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

При цьому у відповідності до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

В судовому засіданні встановлено відсутність даних про зупинення чи переривання перебігу давності та доказів ухилення ОСОБА_3 від досудового розслідування або суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи викладене, суд, приходить до висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованими та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України підлягає закриттю, а сам обвинувачений повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0001803 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1