Справа № 296/6826/20
УХВАЛА

Іменем України

18 серпня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 23.06.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 Кримінального кодексу України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дриглів Чуднівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який депутатом та інвалідом не являється, не одруженого, не маючого утриманців, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строків застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 в рамках строку досудового розслідування, тобто до 23.09.2020, без визначення розміру застави в порядку ч.3 ст.183 КПК України.
В обгрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23 червня 2020 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у спільному дворі одноповерхового багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , а саме неподалік свого фактичного місця проживання. У цей час у поле зору ОСОБА_6 потрапила малолітня потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_4 , яка також перебувала у спільному дворі та займалась по домогосподарству.
У цей час та місці, за вказаних обставин, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_7 , яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням власних геніталій.
Так, діючи з прямим умислом, з метою вчинення насильницького статевого акту, достовірно знаючи про те, що малолітня ОСОБА_7 не досягла чотирнадцяти років, ОСОБА_6 підійшов до останньої та запропонував їй піти з ним до річки, яка проходить неподалік приміщення будинку культури по АДРЕСА_3 , що за межами вказаного населеного пункту, з метою ловлі риби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою переконання ОСОБА_7 та її згоди, ОСОБА_6 повідомив останній про те, що згодом до них прийде її вітчим- ОСОБА_8 . На вказану пропозицію малолітня погодилась.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, прийшовши до указаної річки разом з малолітньою ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись у тому, що за його суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає, наказав останній роздягатися, а саме зняти з себе нижню білизну, на що потерпіла відмовилась у категоричній формі та почала втікати.
З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на зґвалтування, ОСОБА_6 наздогнав потерпілу ОСОБА_7 та, використовуючи свою фізичну силу, схопив її за ліву ногу в області гомілки. У результаті вказаних дій, вони впали на землю, а саме на спину. Після цього ОСОБА_6 застосовуючи силу, потягнув потерпілу до себе. У результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 злякалась, закрила своє обличчя обома руками, почала плакати та кликати на допомогу.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел та переслідуючи свою злочинну мету, не зважаючи на те, що потерпіла плаче, кличе на допомогу, просить не вчиняти відносно неї будь-яких дій та відпустити її, ОСОБА_6 своїми ногами притиснув руки потерпілої до її ніг та руками зняв з останньої нижню білизну, після чого відпустив її та почав знімати з себе нижню білизну.
У цей час потерпіла ОСОБА_7 підвелась на ноги та, одягаючи свою нижню білизну, мала намір утекти від ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 своєю правою рукою, схопив потерпілу за ліву руку та щосили потягнув на себе, у зв`язку з чим остання впала на правий бік, на землю поруч з ним. Після цього, з метою пригнічення опору зі сторони потерпілої, ОСОБА_6 поклав її на спину, своїми руками тримав руки ОСОБА_7 в області кисті рук, вагою свого тіла ліг на потерпілу, знявши з неї нижню білизну, почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої з використанням геніталій. При цьому потерпіла ОСОБА_7 плакала, кликала на допомогу та просила ОСОБА_6 не вчиняти відносно неї указаних дій. З метою залякування потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_6 наказав останній мовчати, а у разі непокори погрожував втопити її в річці. Цю погрозу потерпіла прийняла, як реальну загрозу її життю та здоров`ю, у зв`язку з чим припинила перешкоджати неправомірним діям ОСОБА_6 . Через короткий проміжок часу ОСОБА_6 відпустив ОСОБА_7 , яка підвівшись на ноги, одягнула нижню білизну та почала бігти у напрямку свого будинку.
На відстані близько 2м. від вищевказаного місця, ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_7 та схопивши за руку, щосили потягнув до себе, внаслідок чого потерпіла впала на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, застосовуючи фізичне насильство, ОСОБА_6 перевернув потерпілу на спину, стискаючи її руки в області кисті, вагою свого тіла ліг на потерпілу, обмеживши тим самим її рух та позбавивши змоги вирватись і залишити місце події. Після цього ОСОБА_6 своїми руками зняв з останньої нижню білизну, розвів ноги потерпілої та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої з використанням геніталій.
З метою подолання опору нападника, потерпіла ОСОБА_7 пручалася та намагалася вирватися від ОСОБА_6 , та нанесла йому один удар ногою в область живота, після чого останній відпустив її, що дало змогу потерпілій підвестись на ноги, одягнути нижню білизну та почати втікати у напрямку свого домоволодіння.
Приблизно на відстані 3м. від вищевказаного місця, ОСОБА_6 наздогнав малолітню потерпілу ОСОБА_7 та схопивши за руку, щосили потягнув до себе, внаслідок чого потерпіла впала на землю, а саме на живіт. Ураховуючи безпорадний стан потерпілої та її малолітній вік, ОСОБА_6 застосовуючи фізичне насильство перевернув ОСОБА_7 на спину, вагою свого тіла ліг на потерпілу, обмеживши тим самим її рух та позбавивши змоги вирватись і залишити місце події. Своїми руками ОСОБА_6 зняв з ОСОБА_7 нижню білизну, розвів її ноги та вчинив дії сексуального характеру пов`язані із вагінальним проникненням в тіло малолітньої потерпілої з використанням геніталій.
З метою припинення протиправних дій з боку ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_7 запевнила останнього, що нікому не розповість про дану подію. Тож будучи переконаним у цьому ОСОБА_6 відпустив ОСОБА_7 .
У подальшому усвідомлюючи те, що малолітня потерпіла ОСОБА_7 розповість батькам про те, що відбулося, а також усвідомлюючи наслідки своїх дій та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене, ОСОБА_6 поблизу кладки, яка пролягає через річку, наздогнав малолітню потерпілу ОСОБА_7 та став на її шляху, тим самим не даючи змоги піти додому.
Малолітня ОСОБА_7 , розуміючи те, що ОСОБА_6 не має наміру відпускати її, побігла у напрямку лісу та втекла від останнього.
У результаті злочинних дій ОСОБА_6 малолітній потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: надриву слизової предвір`я піхви, яке могло утворитися як від дії пальців руки, так і від введення статевого члена в стані ерекції в статеві органи; синців шиї ліворуч та синця правої щоки, які могли утворитися внаслідок дії пальців рук сторонньої особи; садна лівого стегна, що можуть свідчити про насильницьке розведення ніг; садна підборіддя, синця лівого грудинно-ключично-сосцеподібного з`єднання з переходом на ключицю, садна правого плечового суглобу, садна міжлопаткової ділянки, садна лівого передпліччя, садна правого плеча, синця лівої лопатки, які утворилися від дії тупого, твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, які відповідно висновку експерта № 268 від 23.06.2020 є легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у вчинені дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, з використанням геніталій, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 152 КК України.
Відповідно до ст. 208 КПК України 23.06.2020р. ОСОБА_6 затримано, як особу підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.
ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.
Романівським районним судом Житомирської області відносно підозрюваного ОСОБА_6 26.06.2020 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 05.08.2020 змінено кваліфікацію в кримінальному провадженні № 0000189 від 23.06.2020 із ч.3 ст.15, ч.4 ст.152 КК України на ч.4 ст.152 КК України.
Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, підтверджуються зібраними доказами у кримінальному провадженні.
Строк обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою закінчується 22.08.2020, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки в провадженні призначено ряд судових експертиз, які на даний час є не виконаними.
Висновки експертиз можуть бути доказами причетності підозрюваного ОСОБА_6 до вчинення зазначених вище кримінальних правопорушень.
Проведення судово-психологічних, судових молекулярно-генетичних експертиз потребує більш тривалого часу виконання у зв`язку з тим, що зазначені експертизи відноситься до категорії експертиз особливої складності, виконання яких триває понад два місяці.
Окрім цього, за результатами зазначених експертиз може виникнути необхідність у проведенні додаткових слідчих дій, такі як додатковий допит підозрюваного, проведення додаткових слідчих експериментів за участі свідків, потерпілої, підозрюваного, тощо.
На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК, які враховувались при обранні підозрюваному запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати.
Крім того, ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та джерела доходу, товаришує з раніше судимими особами та особами, які схильні до вчинення кримінальних правопорушень, 31.03.2019 відносно останнього до Чуднівського районного суду Житомирської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000064 від 18.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, після вчинення вказаного кримінального правопорушення з місця події втік, у подальшому не прибув до відділу поліції Романівського ВП Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області із зізнанням у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також враховуючи те, передбачаючи невідворотність покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі на вказаний строк, перебуваючи на волі буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Також, підозрюваний ОСОБА_6 на протязі тривалого часу свого життя веде асоціальний спосіб життя, а тому може продовжити свою злочинну діяльність для забезпечення свого існування та потреб у подальшому.
Крім цього, підозрюваний ОСОБА_6 на протязі довготривалого часу проживає разом із співмешканкою ОСОБА_10 у належній їй квартирі, яка розташована поруч з місцем проживання малолітньої потерпілої ОСОБА_7 та її родини, які являються у даному кримінальному провадженні потерпілою та свідками, що може свідчити про здійснення незаконного впливу на потерпілу та свідків, що у подальшому призведе до спотворення їх показань.
Таким чином, наявність вищевказаних ризиків обумовлює необхідність у застосуванні до ОСОБА_6 , виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування приходить до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Посилаючись на положення ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий просить не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали з викладених у ньому підстав.
Захисник заперечив щодо продовження строку тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.
Заслухавши слідчого, прокурора, захисника та підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).
Приписами ч.3 ст.199 визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
За ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені в ч. 3 ст. 199 КПК України виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто ймовірна причетність останнього до даного злочину, підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні фактичними даними, зокрема, дослідженими в ході розгляду даного клопотання доказами, підстав для визнання яких недопустимими на даний час немає.
Слідчий суддя приймає до уваги доводи сторони кримінального провадження, що встановлені ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшились та до теперішнього часу існує загроза переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконного впливу на потерпілу свідків, які допитані в ході досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Слідчий суддя, окрім іншого, враховує, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, які б утримували його від спроби покинути місце проживання, постійного місця роботи та офіційних джерел доходу, які б утримували його від вчинення нових злочинів.
Враховуючи викладене, а також, що захисником не надано доказів про зменшення або відсутність ризиків, зазначених стороною обвинувачення, зважаючи на обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно здійснити під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає до задоволення, а продовження тримання ОСОБА_6 під вартою є виправданим.
Суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на приписи п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 196, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23.09.2020 року включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали - до 23.09.2020 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1