печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6264/21-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

особи, відносно якої вирішується питання передачі (екстрадиції), ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), захисника ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням Заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі на запит Республіки Таджикистан, ОСОБА_8 ( ОСОБА_4 ),

ВСТАНОВИВ:
08.02.2021 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання Заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для забезпечення видачі на запит Республіки Таджикистан, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ).

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що термін дії міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, визначеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 14.12.2020 закінчується 11.02.2021, разом з тим з метою видачі особи на запит іноземної держави виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладених на нього обов`язків:

- прибувати по кожному виклику прокурора та слідчого судді;

- прибувати в прокуратуру з установленою прокурором періодичністю;

- не відлучатись з м. Києва та Київської області без дозволу прокурора;

- повідомити прокурора про місце свого проживання та повідомляти про його зміну;

- передати на зберігання в прокуратуру Київської області паспорт (паспорти) та, в разі наявності, інші документи, які надають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала. ОСОБА_9 підтримав свого захисника.

Вислухавши думку прокурора в обґрунтування заявленого клопотання, пояснення захисника, особи, щодо якої вирішується клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Обгрунтовуючи матеріали клопотання прокурор зазначив наступне:

11.08.2016 працівниками Окремого пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з тероризмом.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2016 відповідно до вимог ст. 583 КПК України до ОСОБА_3 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб. Вказане рішення набрало законної сили.

Генеральною прокуратурою України отримано запит компетентного органу Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_3 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_3 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

Під час екстрадиційної перевірки встановлено, що в провадженні слідчого відділу УГК НБ РТ по Хатлонській області Республіки Таджикистан перебуває кримінальна справа № 80265 від 02.03.2015 щодо ОСОБА_3 за вчинення злочинів, передбачених ст.401-1 (участь в незаконному озброєному підрозділі, збройному конфлікті або військових діях на території інших держав) Кримінального кодексу Республіки Таджикистан.

Слідчим слідчого відділу УГКНБ РТ по Хатлонській області Республіки Таджикистан ОСОБА_10 23.03.2016 винесено постанову про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_11 . В цей же день ОСОБА_11 оголошений у розшук.

Постановою суду міста Курган-Тюбе Республіки Таджикистан від 05.05.2016 ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Інкриміновані ОСОБА_11 дії відповідають злочинам, передбачених ч.4 ст. 447 КК України і є екстрадиційними, оскільки покарання за вказані злочини передбачає більше одного року позбавлення волі. Строк притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності не сплив.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 14.09.2016 щодо ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до вирішення Генеральною прокуратурою України питання щодо його видачі та фактичної передачі компетентним органам Республіки Таджикистан. Строк обраного запобіжного заходу Шевченківським районним судом м. Києва 09.11.2016, 05.01.2017, 04.03.2017, 03.05.2017 продовжено.

Також, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30.06.2017 визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою і продовжено застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_11 до рішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу, проте на термін не більше, ніж до дванадцяти місяців.

На цей час екстрадиційна перевірка закінчена, висновок разом з матеріалами 10.05.2017 направлений до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України.

За результатами вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки та з огляду на відсутність передбачених ст. 589 КПК України та міжнародними договорами обставин для відмови у видачі ОСОБА_11 для притягнення до кримінальної відповідальності, заступником Генерального прокурора України ОСОБА_12 27.06.2017 прийнято рішення про видачу особи (екстрадицію).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2017 постанову заступника Генерального прокурора України від 27 червня 2017 року про видачу (екстрадицію) громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_11 для притягнення до кримінальної відповідальності скасовано.

10.01.2018 Апеляційним судом м. Києва задоволено апеляційну скаргу прокуратури Київської області, щодо скасування ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.08.2017.

Разом з цим встановлено, що 02.09.2016 ОСОБА_11 звернувся до ГУ ДМС України в м. Києві з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду заяви рішенням ДМС України від 04.04.2017 йому було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення про відмову ОСОБА_11 оскаржив до Окружного адміністративного суду м. Київ (справа № 826/8780/17). Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2019 позовні вимоги ОСОБА_13 задоволені повністю. На дане рішення суду ДМС України 15.07.2019 подала апеляційну скаргу. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 апеляційну скаргу ДМС України задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.05.2019 скасовано, в задоволені адміністративного позову громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_11 до ДМС України про визнання протиправним рішення зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду від 18.11.2019 у відкриті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_11 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 відмовлено.

Відповідно до інформації департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС України від 02.12.2019 громадянин Республіки Таджикистан ОСОБА_9 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно звернувся 25.11.2019 до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та документований довідкою про звернення за захистом в Україні № 011065.

Наказом ЦМУ ДМС від 13.12.2019 № 834 заявникові відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Вказане рішення ЦМУ ДМС ОСОБА_11 оскаржив до ДМС.

Рішенням ДМС від 23.03.2020 № 41-20 скаргу громадянина Таджикистану ОСОБА_3 на рішення територіального органу ДМС про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відхилено.

Вказане рішення ДМС ОСОБА_11 оскаржив до Окружного адміністративного суду міста Києва. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва адміністративнии? позов 19.05.2020 по справі № 640/10598/20 залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2020 за адміністративним позовом по справі № 640/10598/20 відкрито провадження.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2017 застосовано до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 13.10.2017, 11.12.2017, 05.02.2018, 04.04.2018, 01.06.2018, 30.07.2018, 27.09.2018, 27.11.2018, 23.01.2019, 15.03.2019, 14.05.2019, 11.07.2019, 09.09.2019, 05.11.2019, 26.12.2019, 03.03.2020, 29.04.2020, 23.06.2020, 20.08.2020, 16.10.2020 та від 11.12.2020 ОСОБА_11 продовжено строк дії обов`язків особистого зобов`язання, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України до 11.02.2021.

У зв`язку з вищезазначеним, у органу, якому доручено проведення екстрадиційної перевірки, виникла необхідність у продовженні покладених на ОСОБА_11 обов`язків.

Відповідно до ст. 585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Встановлено, що правовідносини між Україною і Російською Федерацією врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993.

Згідно ст. 17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах - Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення їх до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Як визначено у ч. 2 ст. 585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України обов`язки, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора та додані до нього матеріали містять достатньо даних, які б вказували на необхідність продовження застосованого відносно ОСОБА_14 запобіжного заходу з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Крім цього продовжуючи відносно затриманого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, продовжити покладені на нього наступні обов`язки:

- прибувати в Київську обласну прокуратуру до прокурора із встановленою періодичністю;

- не відлучатись з м. Києва та Київської області без дозволу прокурора;

- повідомляти прокурора про місце свого проживання і про його зміну;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та слідчого судді;

- здати на зберігання до Київської обласної прокуратури свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу (екстрадицію) і фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

Враховуючи викладене, керуючись п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, ст.ст. 107, 194, 309, 585 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 10 квітня 2021 року або до здійснення його фактичної передачі до Республіки Таджикистан, та зобов`язання ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) виконувати обов`язки, передбачені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати по кожному виклику прокурора та слідчого судді;

- прибувати в прокуратуру з установленою прокурором періодичністю;

- не відлучатись з м. Києва та Київської області без дозволу прокурора;

- повідомити прокурора про місце свого проживання та повідомляти про його зміну;

- передати на зберігання в прокуратуру Київської області паспорт (паспорти) та, в разі наявності, інші документи, які надають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1