Справа № 461/8185/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1202/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши по кримінальному провадженні №0003726 від 12.12.2019 року у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_7

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року задоволено частково клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 . Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червоноград, Львівської області, українки, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 такі обов`язки: цілодобово не залишати житло, що за адресою: АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що вищезазначені зобов`язання застосовуються до неї строком до 11.12.2020 року.

Роз`яснено підозрюваній, що відповідно до ст.181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 враховує дані про особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та реєстрації. Окрім того, слідчий суддя врахував стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_7 , яка хворіє на розширення конвекситальних САП лобно-тім`яних ділянок, кіста шишкоподібної залози. Cлідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та невиправданим, оскільки не відповідає ступеню ризиків у кримінальному провадженні, які приведені у клопотанні, слідчим не доведено обставин, які свідчать про недостатність застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Слідчий суддя переконаний, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На дану ухвалу слідчого судді прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою підозрюваній у кримінальному провадженні № 0003726 за матеріалами внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.12.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Червоноград, Львівської області, українку, громадянку України, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб із визначенням розміру застави у розмірі 405 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів.

Зазначає, що як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_10 впродовж тривалого часу здійснювала збут наркотичних засобів, а тому в органу досудового розслідування наявні обгрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на волі остання буде продовжувати збувати наркотичні засоби оскільки це фактично єдине джерело її прибутку, оскільки така ніде не працює.

Безпідставно судом не враховано і ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років без альтернативи застосування іншого покарання, що створює можливість її ухилення від слідства та суду, оскільки в неї відсутні соціальні зв`язки (не одружена, на утриманні дітей немає).

Окрім того, на даний час органом досудового розслідування встановлено лише 3 учасників такої групи, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_7 може повідомляти їм про фактичні дані, які відомі органу досудового розслідування та їй (з матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу) та таким чином, сприяти уникненню ними відповідальності за вчинене.

Судом при вирішенні питання про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не враховано організованість такої групи, які мала чітку структуру і саме ОСОБА_7 була її координатором.

На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав заперечення.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника та підозрюваної, які заперечили проти апеляційної скарги, вважаючи рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії» зазначив, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Так, розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на неї певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також недоведеність слідчим обставин, які свідчать про недостатність застосування відносно ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. При цьому, слідчим суддею підставно зазначено про те, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, і тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував, дані про особу підозрюваної, зокрема те, що ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання та реєстрації, стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_7 , яка хворіє на розширення конвекситальних САП лобно-тім`яних ділянок, кіста шишкоподібної залози.

З огляду на наведене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про обрання до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, обґрунтованим є висновок слідчого судді щодо існування ризиків, передбаченихст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, так як остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, а відтак може залишити місце свого проживання.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої їй підозри, і забезпечить як право підозрюваної на свободу, так і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Доводи прокурора в частині того, що слідчим суддею не взято до уваги ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваній загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років без альтернативи застосування іншого покарання, що створює можливість її ухилення від слідства та суду, оскільки в неї відсутні соціальні зв`язки (не одружена, на утриманні дітей немає), те що злочин вчинено групою осіб, то колегія суддів звертає увагу, що небезпека ухилення від правосуддя повинна визначатися з урахуванням всіх факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою, що і було перевірено слідчим суддею, наведене узгоджується з зі сталою практикою Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ від 28 січня 1993 року у справі W. проти Швейцарії), відповідно доводи прокурора з даного приводу колегія суддів вважає безпідставними.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваної відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 жовтня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4