1Справа № 335/8478/20 1-кс/335/4304/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002247 від 05.10.2020 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Енергодар Запорізької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, без певного місця реєстрації та проживання, раніше засудженого:

- 01.08.2000 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ст. 18, ч. 3 ст. 81, ст. 317, ч. 2 ст. 82 КК України, до 4 років позбавлення волі;

- 09.02.2004 року Енергодарським міським судом Запорізької області, за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі строком.

- 02.06.2004 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 16.07.2009 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ст. 395 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 13.05.2015 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим сроком 2 роки;

- 13.08.2015 року Кам`янсько - Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 70 до 4 років 6 місяців, 23.05.2019 звільнений з Кам`янської ВК № 101 Запорізької області, умовно достроково, з невідбутим терміном 1 рік 2 місяців 14 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002247 від 05.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04 жовтня 2020 року, приблизно о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в сторожці на території будівельного майданчику за адресою: місто Запоріжжя, вулиці Перемоги, буд. 92-а, під час конфліктної ситуації, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та потерпілим ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень останньому, використовуючи наявний у нього ніж, який ОСОБА_5 утримував у руці, наніс три удари потерпілому ОСОБА_6 в область грудної клітини, чим згідно довідки з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР від 05.10.2020 року, спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: ножового проникаючого колото різаного поранення грудної клітини з права, поранення міжреберних судин, поранення нижньої долі правої легені, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

05.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечували, вважають ризики не доведеними, тому просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002247 від 05.10.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

05.10.2020 року о 03 годині 30 хвилини ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 05.10.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Органом досудового розслідування у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, який, не має постійного місця проживання, не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово засуджений.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні слідчого та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованого ОСОБА_5 злочину, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваним.

Відповідно до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Вищезазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_5 намірів перешкоджати проведенню досудового розслідування, однак, з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваного належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу. Стороною захисту не спростовано доводи слідчого та прокурора про наявність ризиків, встановлених в ході розгляду клопотання.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, судом не визначається розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з моменту його фактичного затримання з 05.10.2020 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, згідно з якою строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 03.12.2020 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів строком до 03.12.2020 року включно, який обчислювати з 05.10.2020 року.

Встановити строк дії даної ухвали до 03.12.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя: ОСОБА_1