Справа № 991/5813/20
Провадження1-кс/991/5981/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

14.07.2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його заяви № 1 від 23.06.2020 про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 382, ст. 367 КК України, яка була подана до Національного антикорупційного бюро України 03.07.2020.

Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 14.07.2020 скарга визначена на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

Після отримання скарги слідча суддя вирішує питання про наявність підстав для відкриття провадження за скаргою чи про прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 304 КПК України.
Вивчивши матеріали скарги на предмет її підсудності Вищого антикорупційного суду, слідча суддя приходить до такого висновку.

Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.

Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними кримінальними правопорушеннями вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.

Зі змісту скарги та доданої до неї заяви Вих. № 1 від 23.06.2020 вбачається, що адвокат ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , 03.07.2020 через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» надіслав до Національного антикорупційного бюро України заяву Вих. № 1 від 23.06.2020 про вчинене кримінальне правопорушення, в якій посилається на факти вчинення слідчим СВ Соборного ВП Дніпровського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 382, ст. 367 КК України.

Вказані кримінальні правопорушення не підсудні Вищому антикорупційному суду згідно з вимогами ст. 33-1 КПК України. Також у скарзі не зазначена одна з обов`язкових умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.

Системне тлумачення ч. 1 ст. 33-1 КПК України дає підстави для висновку про неприпустимість виходу за межі тієї підсудності, яка є безсумнівною, з огляду на загальні засади кримінального провадження, зокрема законність та верховенство права, однією зі складових якого є принцип юридичної визначеності.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
З огляду на зазначене, розгляд Вищим антикорупційним судом справ, які не належать до його підсудності, є порушенням правил підсудності, що суперечить припису щодо розгляду справи судом, встановленим законом.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Зважаючи на наведені обставини і правові норми, скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії, слід повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду.

На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 33-1, 216, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність службової особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідча суддя ОСОБА_1