ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/519/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/1019/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних справах
УХВАЛА
іменем України

17 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 29.07.2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та комісії Державної установи «Дар`ївська виправної колонії (№ 10)» про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське Первомайського району, АР Крим, засудженого: 16.07.2010 року Апеляційним судом АР Крим за ст.ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3, 187 ч. 4, 115 ч. 2, п.п. 6,10, 70 ч. 1 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів по відношенню до неповнолітньої особи, відбув частини строку покарання 08.01.2020 року за рахунок зарахування попереднього ув`язнення на підставі ст. 72 КК України (день за два), за час відбування покарання має 12 стягнень, в тому числі і стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу строком на 1 місяць та ДІЗО за порушення вимог встановленого режиму утримання, працює лише періодично. Наявність 30 заохочень та відсутність діючих стягнень не доводить виправлення засудженого, оскільки дотримання засудженим режиму відбування покарання є його обов`язком, виконання якого саме по собі не доводить що особа заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Факт відбуття певної частини строку призначеного покарання є лише передумовою, а не безумовною (визначальною) підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання. Визнання вини та щире каяття є тими обставинами, що приймаються до уваги судом при визначені виду та міри покарання, але не є тими чинниками, що підлягають врахуванню при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що на момент звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засуджений відбув 3/4 строку призначеного покарання, своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За період відбування покарання в ДУ «Дар`ївська виправна колонія (№ 10)» працював, заохочувався більше 30 разів за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків і додержання правил поведінки. Застосовані відносно засудженого 12 дисциплінарних стягнень погашені та зняті, ОСОБА_7 не є злісним порушником внутрішнього розпорядку виправної колонії, востаннє притягувався до дисциплінарної відповідальності 06.09.2019 року. Засуджений характеризується позитивно, щиро розкаюється у вчиненому злочині, повністю відшкодував завдану ним майнову шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16.07.2010 року, яким його засуджено за ст.ст. 152 ч. 4, 153 ч. 3, 187 ч. 4, 115 ч. 2 п.п. 6,10, 70 ч. 1 КК України до15 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 01.03.2016 року зараховано в строк відбування ним покарання період попереднього ув`язнення з 11.10.2009 року по 14.10.2010 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку дин день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання 11.10.2009 року. Кінець строку відбування покарання 08.10.2023 року.

З досліджених судом першої інстанції матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі знаходиться з 19.10.2009 року, з 27.12.2010 року відбуває покарання в Державній установі «Дар`ївська виправна колонія (№10)». За період відбування покарання мав 12 стягнень за порушення встановленого порядку відбування покарання, має 30 заохочень, з яких 17 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, 13 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

З дослідженої судом першої інстанції характеристики адміністрації установи вбачається, що ОСОБА_7 працював днювальним відділення за власним бажанням з оплатою праці, на контрагентському об`єкті ТОВ «Ливарний завод», на даний час працевлаштований на промисловій зоні установи. До виконання покладених обов`язків ставиться відповідально, залучається до виконання робіт з благоустрою дільниці та установи, поставлені завдання виконує якісно та вчасно.

03.06.2019 року ОСОБА_7 переведений до дільниці соціальної реабілітації, за час перебування на якій зарекомендував себе посередньо, до виконання робіт по благоустрою установи ставився безвідповідально, не вбачаючи суспільної необхідності у їх виконанні, режимних вимог дотримувався лише під контролем адміністрації установи. За порушення встановленого порядку відбування покарання, 30.08.2019 року був переведений з дільниці соціальної реабілітації до дільниці ресоціалізації.

Крім того, ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення особливо тяжких злочинів, в тому числі злочину проти життя неповнолітньої особи, що суттєво підвищує ступінь його суспільної небезпечності, поряд із заохоченнями періодично притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі шляхом поміщення до ДІЗО, ПКТ.

Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що навіть з урахуванням наявності заохочень засудженого під час відбуття ним покарання, процес його виправлення не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги визнаються апеляційним судом не достатніми для її задоволення та звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405 ,418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 29.07.2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання спостережної комісії Білозерського району Херсонської області та комісії Державної установи «Дар`ївська виправної колонії (№ 10)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи