Справа № 369/8808/20
Провадження №1-кс/369/1816/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002796 від 13.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12.07.2020 року о 23 год. 55 хв. до ЧЧ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області надійшло повідомлення від чергового лікаря Києво-Святошинської ЦРЛ про те, що на приймальне відділення каретою швидкої медичної допомоги доставлений без ознак життя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на тілі якого в ході проведення огляду були виявлені чисельні синці.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 36 від 13.07.2020 смерть ОСОБА_7 наступила внаслідок гострої ішемічної хвороби серця.
13.07.2020 року відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002796 від 13.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 12.07.2020 близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, перебуваючи в громадському місці поблизу будинку № 2 по вул. Дачній в с. Малютянка Києво-Святошинського району Київської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства із хуліганських спонукань, нехтуючи встановленими у суспільстві нормами моралі в частині спокійного відпочинку громадян в нічний час, демонструючи байдуже ставлення до дотримання правил поведінки в громадському місці, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та почали безпричинно чіплятися до нього та висловлюватися на його адресу нецензурними словами. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_10 діючи умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_7 декілька ударів кулаками рук по голові та тулубу.
Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , підтримуючи дії ОСОБА_11 , будучи об`єднані єдиним спільним злочинним умислом, нанесли чисельні удари кулаками рук по голові та тулубу ОСОБА_7 .
В подальшому, ОСОБА_9 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, стали утримувати ОСОБА_7 за руки, в той час як ОСОБА_11 за допомогою пристосованого для заподіяння тілесних ушкоджень предмета, який був заздалегідь принесений з собою з місця проживання, наніс ним умисно декілька ударів по різним частинам тіла ОСОБА_7 .
Свої хуліганські дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 та невстановлена особа зухвало продовжували протягом тривалого часу і припинили лише після втручання сторонніх осіб.
Внаслідок протиправних дій вищевказаних осіб ОСОБА_7 впав на землю, втративши свідомість.
13.07.2020 року за вказаним фактом слідчим Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань дані за № 0002800 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
15.07.2020 року кримінальні провадження № 0002796 від 13.07.2020 та № 0002800 від 13.07.2020 об`єднані в одне провадження з присвоєнням № 0002796 від 13.07.2020 року.
16.07.2020 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме в у хуліганстві, вчиненому групою осіб, тобто грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Підозрюваним у даному кримінальному провадженні є:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Київ, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимий.
Підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтована зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапортами про реєстрацію в ЖЕО Києво-Святошинського ВП за № 20955 та № 20956 від 12.07.2020 повідомлення чергового лікаря те, що на приймальне відділення доставлений ОСОБА_7 без ознак життя, рапортом про реєстрацію в ЖЕО Києво-Святошинського ВП за № 20954 від 12.07.2020 повідомлення ОСОБА_12 про бійку в с. Малютянка,протоколом огляду місця події від 13.07.2020, яким оглянуто труп ОСОБА_7 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_13 , протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом усної заяви про злочин ОСОБА_16 від 13.07.2020, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та іншими матеріалами в їх сукупності.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.
В ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного та швидкого його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може:
- переховатись від органу досудового розслідування та/або суду;
- знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;
- перешкоджати слідству іншим чином.
Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, та покарання за який становить від 3 до 7 років позбавлення волі, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).
Водночас, відповідно до п. 36 рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2020 року у справі «Москаленко проти України», ЄСПЛ зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Оцінюючи ризик переховування підозрюваного з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити наступне: підозрюваний:
- зареєстрований в іншій області, є мешканцем м. Києва, офіційно не працевлаштований, зі слів не судимий, не одружений, малолітніх дітей та інших осіб, які були б на його утриманні не має, а відповідно не має постійного та законного джерела для існування, а також міцних соціальних зв`язків.
Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слід зазначити, що на даний час не встановлено місце знаходження знаряддя заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .
Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, маючи реальну можливість пересуватись може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, частина з яких є неповнолітніми, які були очевидцями даної події, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, або використовуючи свої дружні відносини, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань.
Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі застосування до нього запобіжного заходу, який дає реальну можливість вільного пересування, може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Враховуючи все вищезазначене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а саме тримання під вартою.
Лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вище вказаним ризикам, в тому числі вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень.
Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування щодо нього запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Крім того, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 та «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства ( п.35 рішення ЄСПЛ № 12369 /86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»).
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 просили обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт.
Вислухавши пояснення підозрюваного та його захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати, спотворити будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, перешкоджати слідству іншим чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, вважаю, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002796 від 13.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 296 КК України, - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, згідно довідки від 30.12.2016 року №5510 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зі слів раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, до 14 вересня 2020 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- не відлучатися з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді до суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному провадженні.
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 електронні засоби контролю. Забезпечення контролю покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1