Ухвала

27 січня 2021 року

м. Київ
справа № 688/1239/19

провадження № 51-308 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада2020 року щодо нього,
в с т а н о в и в:
Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 6 лютого

2020 року засудив
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хабаровська, Російська Федерація, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначив йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 020 грн.

Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2 856,96 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди та 10 000 грнморальної шкоди.
Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 27 листопада 2020 року зазначений вирок залишив без зміни.

За обставин, установлених судом першої інстанції та детально викладених

у вироку, ОСОБА_4 30 березня 2018 року близько 13:00, перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , під час суперечки, що виникла на ґрунті довготривалих неприязних відносин із ОСОБА_5 , умисно завдав потерпілій одного удару кулаком у ділянку грудної клітки, внаслідок чого остання впала спиною на бетонне покриття і вдарилася потилицею об нього. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 послідовно завдав ОСОБА_5 по одному удару кулаком у ділянки нижньої щелепи та шиї, а також одного удару ногою в ділянку лівого передпліччя, заподіявши потерпілій легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення щодо нього та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (даліКПК) у зв`язку з відсутністю у його діях складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК. Обґрунтовуючи свої вимоги, вказує на неповноту судового розгляду і невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не здобуто переконливих доказів його причетності до вчиненого кримінального правопорушення, надано неналежну оцінку обставинам події, а висновки суду ґрунтуються на недостовірних показаннях потерпілої та свідків.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених у судовому засіданні доказах, оцінених у сукупності,

і є обґрунтованим.
Доводи, викладені в касаційній скарзі засудженого, про необхідність закриття судами першої та апеляційної інстанцій кримінального провадження щодо нього за ч. 2 ст. 125 КК у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення є неспроможними.
Так, згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ст. 438 КПК неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження не є підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 убачається, що він, надаючи оцінку доказам, по суті заперечує достовірність окремих із них та правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, тоді як їх перевірки відповідно до ст. 433 КПК до повноважень суду касаційної інстанції законом не віднесено.
Разом із тим висновок суду про доведеність винуватості засудженого у заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, зроблено з дотриманням ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Крім того, висновки місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_4

у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтуються на ретельно та всебічно досліджених у судовому засіданні доказах з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, зокрема: показаннях потерпілої ОСОБА_5 про те, що засуджений завдавав їй ударів руками в грудну клітку, щелепу, обличчя, а потім ногою в ділянку лівого передпліччя; показаннях свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтвердили, що саме

ОСОБА_4 вчинив побиття потерпілої ОСОБА_5 ; даних протоколу огляду місця події від 31 березня 2018 року та фототаблиці до нього; даних, зафіксованих

у результаті слідчих експериментів, які узгоджуються між собою та з показаннями потерпілої, а також на висновку експерта № 148 від 16 квітня 2018 року, згідно з яким у ОСОБА_5 виявлено легкі тілесні ушкодження, які утворилися за умов

і обставин, зазначених потерпілою.
Дослідивши вказані докази, суд визнав їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_4 у заподіянні ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Дії засудженого за ч. 2 ст. 125 КК кваліфіковано правильно.
Аналогічні за змістом доводи засудженого в частині доведеності вини у вчиненні інкримінованого йому злочину було переглянуто в апеляційному порядку.
Апеляційний суд відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_4 і погодився

з висновками суду першої інстанції, визнав безпідставними доводи засудженого про недоведеність його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, навівши мотиви постановленого рішення, які містять відповіді на аргументи апеляції засудженого.
Суд апеляційної інстанції вмотивовано зазначив, що дії ОСОБА_4 за

ч. 2 ст. 125 КК кваліфіковано правильно, викладені у вироку висновки суду про доведеність вини засудженого у вчиненні вищезазначеного злочину відповідають фактичними обставинами справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами.
Також слід зауважити, що апеляційний суд обґрунтовано підтримав висновок місцевого суду про визнання неналежним доказом показання неповнолітнього свідка ОСОБА_9 , оскільки вони стосуються іншої події, яка мала місце на пів години раніше.
Крім того, як убачається з ухвали апеляційного суду, твердження засудженого про те, що судом не надано відповіді на його клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи, є безпідставним так як воно було розглянуто та відхилено в установленому законом порядку.
Ухвала апеляційного суду є достатньо вмотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК. Підстав вважати її незаконною у колегії суддів Касаційного кримінального суду не має.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та наданих копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
З огляду на викладене суд вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 із наведених у ній мотивів немає, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 лютого 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада2020 року щодо нього.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3