ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/2974/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 368 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000871 від 02.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України повернуто прокурору прокуратури Харківської області, для усунення недоліків та виконання вимог КПК України .
В обґрунтування свого висновку суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення за своїм змістом є не конкретним.
Крім того обвинувальний акт не містить відомостей про те, відповідно до яких нормативно-правових актів ОСОБА_7 є службовою особою, які він має службові обов`язки.
В обвинувальному акті не вказано, чи мав ОСОБА_7 повноваження згідно своїх службових прав та обов`язків на вирішення питання щодо безперешкодного проходження товару через митний контроль, не зазначено, що саме входило в коло його службових повноважень, оскільки відповідальність за одержання неправомірної вигоди настає лише за умови, якщо службова особа одержала її за виконання чи невиконання будь-якої дії саме з використанням свого службового становища.
Також обвинувальний акт не містить відомостей про товар, який підлягав проходженню митного контролю, а також, вартість цього товару. Лише опосередковано зазначено, що вартість цього товару перевищувала 1000 євро.
Обвинувальним актом не встановлено, відповідно до яких норм законодавства, даний товар підлягає проходженню митного контролю.
Крім цього, в обвинувальному акті не конкретизовано кваліфікацію злочину, а саме не зазначено чітко, чи отримував ОСОБА_7 неправомірну вигоду для себе, чи для третіх осіб.
Також, суд вважає що обвинувачення не розкриває в обвинувальному акті суб`єктивну сторону злочину, а саме, не встановлено мотив ОСОБА_7 у вчиненні злочину
Крім того суд послався на зазначення у обвинувальному акті неправильної адреси місця проживання обвинуваченого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, всі обов`язкові вимоги виконані.
Вказує, що суд вже повертав обвинувальний акт з підстав відсутності у ньому формулювання обвинувачення, після чого прокурор виправив недоліки та направив обвинувальний акт в новій редакції.
При цьому, під час попереднього розгляду апеляційної скарги прокурора, суд апеляційної інстанції констатував лише відсутність формулювання обвинувачення.
Також стверджує, що суд першої інстанції допустив упередженість, оскільки вийшов за межі питань, які вирішуються на вказаній стадії судового провадження.
Посилання суду на неправильну адресу місця проживання обвинуваченого, вважає необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки сформульовані у ньому фактичні обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретними, зокрема відсутнє посилання на нормативну базу.

В той же час, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

В той же час суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення, наявності ознак складу злочину, зокрема об`єктивної сторони та суб`єкту злочину.

Крім того зі змісту обвинувального акту вбачається, що прокурором повністю дотриманні вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, так як обвинувальний акт містить чітку його структуру, а саме формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про недотримання прокурором в цій частині вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.

Таким чином обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для його повернення прокурору, колегія суддів не вбачає.

При цьому належить зазначити, що обвинувальний акт вже повертався прокурору у зв`язку з відсутністю формулювання обвинувачення, що було констатовано в ухвалі Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2019 року. Будь- яких інших недоліків обвинувального акту колегія суддів не встановила.

Після виправлення недоліків прокурор повторно направив обвинувальний акт до суду першої інстанції в новій редакції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акту прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги про безпідставність повернення обвинувального акту прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Судді -