Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/119/2021 Справа № 641/9086/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000894 від 16.08.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого в силу ст. 88 КК України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 , 16.08.2018, приблизно о 08:45, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 рухався у м. Харкові по вул. Ньютона зі сторони пр. Льва Ландау в напрямку пр. Героїв Сталінграду.

На шляху свого руху водій ОСОБА_7 в районі будинку АДРЕСА_2 рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості у населених пунктах, приблизно 80 км./год., діючи з необережності, при появі небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_10 , яка в цей час перетинала проїжджу частину зліва направо по ходу руху автомобілю «ЗАЗ- Ланос», та яку водій ОСОБА_7 об`єктивно мав можливість бачити, при цьому негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який закріплює, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 спричинивши останній тілесні ушкодження від яких настала смерть останньої у лікарні.

Причиною смерті ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 стала важка сукупна травма з забієм головного мозку, переломом кісток черепа, забієм легенів та її ускладненням.

ОСОБА_7 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду пояснив, що 16.08.2018, приблизно о 08:45, керуючи автомобілем «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 рухався у м. Харкові по вул. Ньютона зі сторони пр. Льва Ландау в напрямку пр. Героїв Сталінграду зі швидкістю приблизно 80 км/год. В районі будинку № 115 по вул. Ньютона здійснив наїзд на пішохода, яка перетинала проїжджу частину з ліва на право по ходу руху автомобіля. Цивільний позов визнав частково та просив врахувати часткове відшкодування завданої шкоди. Розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Крім повного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_7 , його винуватість у вчинені інкримінуємого йому кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердженні сукупністю доказів, які досліджені у судовому засіданні, а саме:

-показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 16 серпня 2018 року він знаходився на роботі та йому зателефонував лікар з Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова та повідомив, що його дружина потрапила в дорожньо-транспортну пригоду та від отриманих тілесних ушкоджень померла. Він одразу поїхав до лікарні, де зустрівся з лікарем. Після чого, він поїхав на місце дорожньо-транспортної пригоди, а саме до будинку № 115 по вул. Ньютона в м. Харкові. На місці дорожньо-транспортної пригоди, він побачив ОСОБА_7 , його транспортний засіб «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 , особисті речі його дружини, які були розкидані по проїзній частині. Автомобіль «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 мав технічні ушкодження. Після огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, він поїхав до лікарні на впізнання дружини;

-показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив, що 16 серпня 2018 року, приблизно о 08:30, він рухався на велосипеді по вул. Ньютона в бік пр. Льва Ландау. Приблизно на відстані 50 метрів від нього, жінка переходила дорого, в цей час в зустрічному напрямку рухався автомобіль «ЗАЗ-Ланос». Жінка, побачивши автомобіль, почала прискорюватись та біля суцільної смуги проїзної частини стався наїзд автомобіля на пішохода. Після наїзду автомобіль виїхав на зустрічну смугу дорожнього руху. Водій автомобіля «ЗАЗ-Ланос» вийшов з автомобіля. Він викликав швидку;

-даними протоколу огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 16.08.2018 року зі схемою до нього, яким зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, яким є район будинку № 115 по вул. Ньютона в м. Харкові;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2018 з свідком ОСОБА_11 , адвокатом ОСОБА_4 згідно з яким ОСОБА_11 на місці повідомив обставини,скоєння ДТП 16.08.2018;

-даними висновку судової автотехнічної експертизи № 966/18 від 04.10.2018, згідно якої автомобіль «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди знаходився у справному стані;

-даними висновку судової автотехнічної експертизи № 1207/18 від 21.11.2018, відповідно до якої у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ-Ланос» ОСОБА_7 повинен був діяти згідно з вимогами п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України та у діях водія автомобіля «ЗАЗ-Ланос» ОСОБА_7 є невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з подією даної ДТП;

-даними висновку судової медичної експертизи № 12-17/287-А/18 від 17 серпня 2018 року, відповідно до якої ОСОБА_10 спричинена відкрита черепно-мозкова травма: крововиливи в м`які тканини голови з боку їх внутрішньої поверхні в тім`яно-потиличної ділянці і в лобово-скронево-тім`яної ділянці зліва, лінійний перелом потиличної кістки з переходом на основу черепа справа і зліва, крововиливи під оболонки головного мозку (субдурапьний, субарахноїдальний), забій головного мозку важкого ступеня; крововиливи в околоочних ділянках; закрита травма грудної клітини: переломи 3, 4, 5 ребер зліва по лопатковій лінії без порушення цілісності плеври з крововиливами в неї, забій легенів, забій серця, крововиливи в навколосерцеву сумку і середостіння; синці і садна верхніх та нижніх кінцівок. Причиною смерті ОСОБА_10 явилася вказана вище важка сукупна травма з забієм головного мозку, переломом кісток черепа, забієм легенів та її ускладнення: набряк-набрякання головного мозку, гострий розлад кровообігу, травматичний шок. Перераховані ушкодження утворилися прижиттєво, від дії тупих твердих предметів із значною силою, індивідуальні особливості травмуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразилися і могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної події, при обставинах і в строк вказаних в ухвалі слідчого судді - при зіткненні рухаючогося транспортного засобу з пішоходом ОСОБА_10 ;

-даними висновку судової медичної експертизи № 17-304-МК/18 від 10 вересня 2018 року, відповідно до якої на одязі ОСОБА_10 були виявлені пошкодження, а саме на на спідниці: ділянка складчастого загладжування з потертостями по вершинах складок, спрямованих практично горизонтально, де при дослідженні її в інфрачервоних променях відзначаються зони поглинання променів інтенсивно чорного кольору, що може свідчити про наявність вуглецевмісних речовини (кіптяви, вулканізованої гуми і т.д.). Ці нашарування мають різну інтенсивність, найбільш виражені по вершинах сформованих складок, на задній поверхні в нижньому відділі, в області шліца маються три металевих ґудзика, на двох верхніх маються паралельні смугасті потертості (подряпини) верхнього шару покриття ґудзиків, по задній поверхні є нашарування підсохлої речовини буро-червоного кольору схожої на кров. На блузці пошкоджень не виявлено, по усіх поверхнях, більш за все у верхньому відділі справа наявні нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров. На балетках (туфлях) виявлені пошкодження, а саме: на слідових поверхнях балеток (туфель)з правої та лівої ноги в підборових відділах маються свіжі сліди ковзання, направлені спереду назад та декілька справа наліво. При дослідженні блузи та верху взуття в інфрачервоних променях, якихось

поглинань світла, що би свідчило про наявність речовин, що містять у складі вуглець

(кіптява, вулканізована резина) не виявлено. При дослідженні блузи, спідниці та взуття в

ультрафіолетових променях, свічень, характерних для нашарування горюче-мастильних

речовин, не виявлено. Виявлені пошкодження та нашарування на одежі та взутті, могли утворитись в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при цьому ділянки складчастого загладжування з потертостями та потертості ґудзиків утворилися від динамічного контакту з поверхнями забрудненого транспортного засобу або о шорстку поверхню дорожнього покриття; сліди ковзання на слідових поверхнях підошов балеток (туфель) - від динамічного контакту із шорсткою поверхнею дорожнього покриття. Достовірно відповісти на питання якою стороною тіла була обернена до транспортного засобу постраждала ОСОБА_10 не надається можливим, але беручі до уваги, що потерпіла була одягнена у спідницю, яка рухома та отримані тілесні ушкодження могли не відобразитись на ній, по судово-медичним даним експертизи трупа та по наявним слідам ковзання на взутті постраждало! можливо припустити, що в момент первинного контакту с рухомим транспортним засобом, пішохід ОСОБА_10 знаходилась у вертикальному положенні та була обернена до транспортного засобу переважно задньою лівою поверхнею тіла, а її нижні кінцівки були фіксовані до дорожного покриття. На одежі потерпілої ОСОБА_10 не встановлено ділянок, нашарувань вуглецевмісних сполучень у вигляді специфічних фігур (слідів протектора колеса), та при судово-медичній експертизі потерпілої відсутні пошкодження, характерні для дії колес транспортного засобу при накаті, або перекаті через тіло або його частини. Встановлені зони поглинання променів інтенсивного чорного кольору на спідниці не можуть достовірно свідчити про перекат (накат) колесом (колесами) транспортного засобу на нижні кінцівки потерпілої ОСОБА_10 . Не виключено їх утвореня при дотичному контакті з колесами або дном транспортного засобу та дорожнім покриттям, яке має нашарування гуми та кіптяви.

Аналізуючи наведені докази у їх сукупності, суд вважає вину ОСОБА_7 доведеною та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_10 .

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, раніше не судимий в силу ст. 88 КК України, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога, у лікаря психіатра не перебуває, одружений, маючий на утриманні двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку та наявність на утриманні двох дітей, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив тяжке кримінальне правопорушення (злочини), те, що обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні та наявні обставини, які пом`якшують його покарання, його позитивну характеристику, добровільне часткове відшкодування завданих збитків та позицію потерпілого, який не наполягав на покаранні у вигляді позбавлення волі, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_7 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Щодо застосування до ОСОБА_7 , додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, суд вважає необхідним позбавити його права керування транспортним засобом, оскільки вважає, що застосування додаткового покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів і справедливим по відношенню до потерпілих, як того вимагає п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Згідно уточненої позовної заяви ОСОБА_5 (а.с. 119-127), останній просить стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 14871 грн. (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят одна грн.) за поминальну трапезу у зв`язку з похованням дружини ОСОБА_10 , процесуальні витрати в розмірі 14000 грн. (чотирнадцять тисяч грн.) за послуги адвоката, на користь неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої (годувальниці) грошову суму в розмірі 1921 грн. 67 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну грн. 67 коп.) щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року до досягнення ним вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років), моральну шкоду у розмірі 955324 грн. (дев`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч триста двадцять чотири грн.) та з цивільного відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» стягнути на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_12 в зв`язку з втратою годувальниці шкоду в межах регламентної суми виплати на одного утриманця у загальному розмірі 134028 грн (сто тридцять чотири тисячі двадцять вісім грн.), матеріальну шкоду в розмірі 26705 грн (двадцять шість тисяч сімсот п`ять грн.) за ритуальні послуги при похованні дружини, матеріальну шкоду у розмірі 13190 грн (тринадцять тисяч сто дев`яносто грн.) за виготовлення та установку пам`ятника, моральну шкоду у розмірі 44676 грн (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість грн.).

Поняття майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілому охоплює: 1) заподіяну кримінальним правопорушенням особі пряму, безпосередню шкоду в її майновому та грошовому виразі; 2) не одержані внаслідок скоєння кримінального правопорушення доходи; 3) оцінені в грошовому вигляді витрати на відновлення здоров`я потерпілого, а в разі його смерті - на поховання й виплати з підтримання матеріального добробуту і виховання непрацездатних членів сім`ї потерпілого та його неповнолітніх дітей; 4) кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину.

Виходячи з викладеного та враховуючи, що розмір понесених матеріальних збитків на поминальну трапезу у зв`язку з похованням дружини ОСОБА_10 доведено у сумі 14871, 00 грн., суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду на користь потерпілого у вищевказаній сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим, частина 1 стаття 124 КПК України закріплює, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Отже, з ОСОБА_7 підлягає стягненню на користь потерпілого процесуальні витрати в розмірі 14000 грн. (чотирнадцять тисяч грн.) на правову допомогу.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до п. 6 вищезазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ - якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдану шкоду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про відшкодування моральної(немайнової шкоди від 31 березня 1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішенням, діями чи бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 ст. 1167 ЦК України.

Ч. 2 ст. 1167 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди незалежно від вини заподіювача, проте не змінює відповідальну за відшкодування моральної шкоди особу, якою за змістом ст. 1167 ЦК України залишається особа, яка безпосередньо завдала моральну шкоду, а саме винний водій.

Таким чином, саме ОСОБА_7 повинен відповідати за завдану моральну шкоду.

Судом встановлено та доведено у повному обсязі зібраними у кримінальному проваджені доказами вину ОСОБА_7 у скоєному кримінальному правопорушенні і між його неправомірними діями та наслідками встановлений причинний зв`язок, а тому з нього на користь ОСОБА_5 слід стягнути моральну шкоду. Виходячи з принципів виваженості, розумності та справедливості, врахувавши всі моральні страждання, які переніс потерпілий, порушення його нормальних життєвих зв`язків, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 100000 грн з урахуванням фактично відшкодованої ОСОБА_7 моральної шкоди у розмірі 36000 грн.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_7 на користь неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої (годувальниці) грошову суму в розмірі 1921 грн. 67 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну грн. 67 коп.) щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року до досягнення ним вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) та стягнення з цивільного відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_12 в зв`язку з втратою годувальниці шкоду в межах регламентної суми виплати на одного утриманця у загальному розмірі 134028 грн (сто тридцять чотири тисячі двадцять вісім грн.), матеріальну шкоду в розмірі 26705 грн (двадцять шість тисяч сімсот п`ять грн.) за ритуальні послуги при похованні дружини, матеріальну шкоду у розмірі 13190 грн (тринадцять тисяч сто дев`яносто грн.) за виготовлення та установку пам`ятника, моральну шкоду у розмірі 44676 грн (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість грн.) суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пункт 27.2 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплює, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно з ч. 1 ст. 1200 Цивільного кодексу України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років), чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно, особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності, одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років, іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Також, з відзиву ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 23.12.2019 на позовну заяву ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_5 подав до ПрАТ СК «ПЗУ Україна», заяву про страхове відшкодування та у звязку з розглядом кримінального провадження, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» було припинено перебіг строку розгляду справи. Рішення про виплату страхового відшкодування буде прийнято в строки передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після набрання рішенням суду законної сили про наявність або відсутність вини ОСОБА_7 у вчиненні ДТП.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що право ОСОБА_5 не порушено, оскільки цивільний відповідач ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не відмовила потерпілому у виплаті страхового відшкодування, а тому позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_7 на користь неповнолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рахунок відшкодування шкоди, завданої смертю потерпілої (годувальниці) грошову суму в розмірі 1921 грн. 67 коп. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну грн. 67 коп.) щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року до досягнення ним вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років) та стягнення з цивільного відповідача ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на користь неповнолітньої дитини ОСОБА_12 в зв`язку з втратою годувальниці шкоду в межах регламентної суми виплати на одного утриманця у загальному розмірі 134028 грн (сто тридцять чотири тисячі двадцять вісім грн.), матеріальну шкоду в розмірі 26705 грн (двадцять шість тисяч сімсот п`ять грн.) за ритуальні послуги при похованні дружини, матеріальну шкоду у розмірі 13190 грн (тринадцять тисяч сто дев`яносто грн.) за виготовлення та установку пам`ятника, моральну шкоду у розмірі 44676 грн (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість грн.) заявлені передчасно та задоволенню не підлягають.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2020 року на автомобіль «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 зняти.

Питання про процесуальні витрати вирішити відповідно до ст. 122, 124 КПК України, які передбачають, що у випадку винесення обвинувального вироку, суд стягує на користь держави документально підтверджені витрати про притягненню експерта. Згідно довідок № 966/18 від 04.10.2018 та « 1207/18 від 21.11.2018 про витрати на проведення експертизи, дані витрати становлять 3432,00 грн, які повинні бути стягнуті на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у сумі 3432, 00 грн. (три тисячі чотириста тридцять дві грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 64000 грн (шістдесят чотири тисячі грн).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 14871, 00 грн (чотирнадцять тисяч вісімсот сімдесят одна грн 00 коп).

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати на правову допомогу у сумі 14000, 00 грн. (чотирнадцять тисяч грн 00 коп).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 серпня 2020 року на автомобіль «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 зняти.

Речові докази: автомобіль «ЗАЗ-Ланос» державний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя - ОСОБА_1