Справа № 404/8285/20
Номер провадження 1-кп/404/496/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0005833 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.07.2020 року вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда за ч.1 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

26.11.2020 року близько 01 год. 20 хв. ОСОБА_3 проходив по вул.Братиславській у м.Кропивницькому, де помітив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , який рухався йому назустріч. У цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_3 почав штовхати потерпілого ОСОБА_5 , здійснивши нанесення одного удару рукою в напрямку голови потерпілого ОСОБА_5 . Проте, потерпілий ОСОБА_5 ухилився від удару, у нього із зовнішньої кишені куртки, в яку він був одягнений, на землю випав мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7 imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 4Gb RAM 64 Gb ROM» синього кольору типу сенсорний, належний останньому. Розуміючи, що вказаний мобільний телефон має матеріальну цінність, у ОСОБА_3 виник умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, повторно, переслідуючи мету власної наживи, підняв із землі зазначений мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» вартістю 3399 грн. 67 коп. та поклав його до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений. У подальшому ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого умислу, із вказаним мобільним телефоном попрямував у напрямку вул.Канівської у м.Кропивницькому, ігноруючи вимогу потерпілого ОСОБА_5 повернути йому викрадене майно. З викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3399 грн. 67 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний 26.01.2021 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, показавши обставини вчинення злочину, які повністю узгоджуються із встановленими судом обставинами, підтвердивши, що за встановленого часу, місця та способу під час конфлікту, після штовханини та спроби нанести удар потерпілому, не реагуючи на зауваження потерпілого, відкрито викрав мобільний телефон потерпілого, який залишив для власного використання. Зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому та просив не позбавляти волі.

Допитаний 19.01.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення фактично визнав частково та показав суду, що 26.11.2020 року після 00 год. він котив свій мопед по вул.Братиславській у м.Кропивницькому, де зустрів невідомого раніше чоловіка потерпілого ОСОБА_5 , у якого він намагався з`ясувати район проживання та під час цього виникла конфліктна ситуація. Він залишив свій мопед на дорозі та підійшов до ОСОБА_5 . Потерпілому він не наносив жодних тілесних ушкоджень. У той момент, коли потерпілий ОСОБА_5 знаходився від нього на відстані приблизно 5 метрів, він побачив на землі мобільний телефон, походження якого йому не відомо. Коли він підняв вказаний телефон, ОСОБА_5 попросив йому його повернути. На що він відповів, що телефон поверне завтра та залишив місце події. Принісши додому вказаний телефон, який він не вимикав, поклав його до тумби. ОСОБА_5 у подальшому він не знайшов, тому телефон не повернув останньому. Вказаний телефон через певний час у тумбі знайшла його цивільна дружина, яка повернула його працівникам поліції. Він не може пояснити у зв`язку з чим він забрав вказаний мобільний телефон. На той момент він знаходився у шоковому стані у зв`язку зі смертю новонародженої дитини. Він усвідомлює, що скоїв правопорушення, проте він не мав намір на викрадення телефону та мав намір його повернути потерпілому. Марку вказаного телефону він не пам`ятає, але не оспорює зазначену в обвинувальному акті.

Крім показань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, доводиться дослідженими судом такими доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який показав суду, що 26.11.2020 року близько 01 год. 20 хв. він йшов по вул.Братиславській у м.Кропивницькому, де зустрів невідомого йому раніше чоловіка ОСОБА_3 , якого впізнав у судовому засіданні, який котив мопед. ОСОБА_3 запитав чи він місцевий, він надав позитивну відповідь, після чого вони розійшлися. Потім ОСОБА_3 , залишивши свій мопед посеред дороги, наздогнав його та почав чіплятися з метою створення конфліктної ситуації. При цьому ОСОБА_3 почав махати руками, він нахилився, уникаючи удару. У цей час з його кишені випав належний йому мобільний телефон та впав біля ніг ОСОБА_3 . Він спробував підняти телефон, але останній підняв його першим, оскільки той був біля нього, поклав до своєї кишені, відкрито ним заволодівши, та пішов у напрямку провулку. Він почав наздоганяти обвинуваченого та кричати, щоб той повернув мобільний телефон. Проте ОСОБА_3 не реагував на його вимоги та взявши цеглину в руки для захисту, зник з місця події. Він повернувся до мопеда, оскільки останній лежав посеред дороги, для того щоб відкотити його в сторону, підняв його та почав котити, також допускаючи можливість обміняти у ОСОБА_3 вказаний мопед на свій мобільний телефон. ОСОБА_3 говорив йому віддати мопеда, але не підходив до нього. Він спокійно його котив, тому вважає, що ОСОБА_3 міг спокійно його забрати. У подальшому він зустрів по вулиці чоловіка, якого попросив зателефонувати на лінію 102. Коли на місце події приїхали працівники поліції, його мобільний телефон був вимкнений. Проте, він міг розрядитися.

Крім того, ОСОБА_3 було нанесено йому декілька ударів, уже після того як обвинувачений забрав у нього мобільний телефон та він наздоганяв обвинуваченого, проте він не звертався до поліції з вказаного приводу.

Він погоджується із вартістю, маркою та моделлю мобільного телефону, вказаними у обвинувальному акті. На даний момент йому повернуто мобільний телефон, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка показала суду, що вона спільно проживає з обвинуваченим ОСОБА_3 . У грудні 2020 року вона виявила за місцем їхнього проживання мобільний телефон «Xiaomi Redmi» синього кольору. ОСОБА_3 пояснив, що цей телефон випав під час якоїсь конфліктної ситуації і його потрібно повернути власнику. Коли ОСОБА_3 знаходився на роботі, вона вставила до вказаного мобільного телефону свою сім-картку та користувалася ним близько 1 години. Їй не відомо чому вказаний мобільний телефон не було повернуто власнику. ОСОБА_3 пояснив, що має бути обмін вказаного мобільного телефону на його мопед, що йому дав сусід на запчастини. У подальшому вона відала вказаний мобільний телефон працівникам поліції у присутності понятих;

- рапортом від 26.11.2020 року про надходження о 01 год. 28 хв. повідомлення до служби 102 від потерпілого ОСОБА_5 про вчинення відносно нього невідомою особою по АДРЕСА_2 під час бійки відкритого викрадення належного йому мобільного телефону (т.1 а.п.13);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 26.11.2020 року, відповідно до якого слідчим Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області було прийнято усну заяву від потерпілого ОСОБА_5 про відкрите викрадення належного йому мобільного телефону (т.1 а.п.15);

- протоколом огляду місця події від 26.11.2020 року, відповідно до якого проведено огляд відкритої місцевості біля будинку №100/58 по вул.Канізькій вздовж вул.Братиславської у м.Кропивницькому, де виявлено та вилучено мопед «Карпати», з керма якого виготовлено та вилучено змив, контрольний змив та контрольний зразок (т.1 а.п.16-20);

- протоколом огляду предмету від 16.12.2020 року, відповідно до якого проведено огляд фіскального чеку про продаж мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 7», стартового пакету на суму 5999 грн. та картонної коробки від вказаного мобільного телефону, що були долучені до матеріалів кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та визнані як речовий доказ (т.1 а.п.28-31);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2020 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_3 як особу, яка 26.11.2020 року відкрито викрала його мобільний телефон (т.1 а.п.33-38);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.12.2020 року із застосуванням відеозапису, який було переглянуто у судовому засіданні, за участю потерпілого ОСОБА_5 , під час якого останній на місці події відтворив обставини вчиненого ОСОБА_3 відносно нього правопорушення, які повністю збігаються із обставинами, повідомленими ним у показаннях (т.1 а.п.39-45);

- висновком експерта №1063 від 21.12.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість станом цін на 26.11.2020 року не представленого на експертизу мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 7 4/64 Gb Blue» типу сенсорний, який на момент викрадення був у технічно-справному стані, який був викрадений без зарядного пристрою та іншої гарнітури, який було придбано в новому стані 27.07.2019 року складає 3399 грн. 67 коп. (т.1 а.п.50-53);

- протоколом огляду місця події від 16.12.2020 року та заявою свідка ОСОБА_7 , відповідно до яких проведено огляд кімнати для прийому громадян Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області по вул.Вокзальній, 58 у м.Кропивницькому, де виявлено особу жіночої статті, яка представилася як ОСОБА_7 , в руках якої виявлено та вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7 4/64 Gb Blue», який оглянуто та визнано речовим доказом (т.1 а.п.58-65, 66, 67);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2020 року із застосуванням відеозапису, який було переглянуто у судовому засіданні, за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , під час якого останній на місці події відтворив обставини вчиненого ним відносно потерпілого ОСОБА_5 правопорушення, згідно з якими під час конфліктної ситуації, у місці встановленому судом в нічний час під час конфлікту він і потерпілий схопили один одного за одяг, у потерпілого випав мобільний телефон, який він взяв та на прохання повернути його, сказав, що поверне телефон завтра, залишивши після цього місце події (т.1 а.п.84-90).

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні злочину за обставин, встановлених судом, кваліфікуючи його дії за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При цьому суд враховує, що підстави оговорювати обвинуваченого ОСОБА_3 у потерпілого ОСОБА_5 відсутні, його показання щодо відкритого викрадення обвинуваченим його мобільного телефону повністю узгоджуються із письмовими доказами та відеозаписами слідчих дій, а тому суд бере їх до уваги та враховує при встановлені обставин вчинення кримінального правопорушення.

За викладених обставин показання обвинуваченого надані ним 19.01.2021 року про те, що він не мав умислу на викрадення мобільного телефону потерпілого та планував його повернути, які він спростував у судовому засіданні 26.01.2021 року, спростовуються також раніше вказаними доказами, тому вони не беруться судом до уваги, як такі, що не підтверджені під час судового розгляду та дані з метою пом`якшення відповідальності обвинуваченого за вчинене.

Водночас показання потерпілого ОСОБА_5 є логічними, послідовними, вони узгоджуються з іншими доказами, в тому числі відеозаписами, виявленими речовими доказами, та будь-які підстави ставити під сумнів вказані докази судом не встановлено, а тому вони покладені в основу вироку.

З`ясовані під час слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 обставини та його показання у суді повністю узгоджуються із об`єктивними даними і слідовою картиною, залишеною після вчинення кримінального правопорушення, збереження ОСОБА_3 у себе викраденого мобільного телефону та відсутність законних підстав його відібрання у потерпілого, з точки зору достовірності, а протоколи вказаних слідчих дій з точки зору допустимості та належності не викликають у суду жодних сумнівів та беруться судом до уваги в якості доказу.

При цьому потерпілий та обвинувачений не знайомі між собою, у потерпілого немає жодного приводу оговорювати останнього, потерпілий не заявив жодних претензій до обвинуваченого, не наполягає на суворій відповідальності, із самого початку провадження у справі та повідомлення телефоном на лінію «102» вказував про відкрите викрадення його мобільного телефону, що повністю узгоджується із зібраними під час провадження доказами, відеозаписами, рапортом поліцейських. При цьому, здійснюючи провадження в межах висунутого обвинувачення, яке не містить твердження про застосування насилля під час грабежу, суд враховує показання потерпілого у суді та обставини, відтворені за участю потерпілого під час слідчого експерименту, згідно з якими перед тим як телефон випав з кишені його куртки та обвинувачений його викрав, останній здійснив удар рукою в напрямку голови, але від самого удару він ухилився, що безумовно встановлено судом. Встановивши вказані обставини суд не виходить за межі висунутого обвинувачення, у тому числі із врахуванням відповідних висновків, викладених у п.13-24 постанови Верховного Суду від 08.12.2020 року у справі №278/1306/17.

Судом безумовно встановлено, що обвинувачений у присутності потерпілого, без будь-яких правових підстав, всупереч волі потерпілого, першим підібрав телефон, який випав з кишені куртки потерпілого, не реагував на зауваження останнього про повернення телефону потерпілого, залишив місце події та тривалий час зберігав телефон вдома. Вказаний телефон також тимчасово використовувала свідок ОСОБА_7 , яка спільно проживала із обвинуваченим, що підтвердила у суді. Такі дії обвинуваченого з приводу створення штучного конфлікту, безпідставне відкрите викрадення телефону та подальше його тривале утримання з використанням, на переконання суду безумовно підтверджують умисел обвинуваченого на повторне вчинення грабежу із корисливими мотивами. Таким чином доводи обвинуваченого про те, що він не мав умислу на злочин, взяв телефон у присутності потерпілого та не реагував на його зауваження, щоб наступного дня повернути його потерпілому, з яким він раніше не знайомий та не знав його достовірного місця проживання, із врахуванням об`єктивних дій та поведінки обвинуваченого встановлених судом, на переконання суду не відповідають дійсності, є не логічними та намаганням виправдати вчинене, тому не беруться до уваги та спростовані самим обвинуваченим у судовому засіданні 26.01.2021 року.

При цьому суд бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно з якими він у судовому засіданні 26.01.2021 року повністю визнав вину у вчиненні злочину, які повністю узгоджуються із раніше вказаними доказами.

З огляду на викладене, аналізуючи сукупність доказів, взятих судом до уваги, суд знаходить із достовірністю встановленими та доведеними викладені у вироку фактичні обставини кримінального правопорушення, та вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний корисливий тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно (т.1 а.п.115), офіційно не працює та не одружений, осудний, знаходиться на диспансерному обліку у КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів, синдром залежності з 2005 року (т.1 а.п.106), відомості про перебування на обліку в закладах з наданнях психіатричної допомоги відсутні (т.1 а.п.107).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини у вчиненні злочину, що підтверджується показаннями наданими суду 26.01.2021 року.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені. При цьому судимість ОСОБА_3 за вчинення умисного злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, врахована при кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України за ознакою повторності, а інших непогашених судимостей обвинувачений немає, тому відповідно до ч.4 ст.67 КК України суд не бере уваги як обставину, яка обтяжує покарання, рецидив злочинів, про яку вказано в обвинувальному акті. Такі висновки також відповідають роз`ясненням наданим судам у п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» №7 від 04.06.2010 року.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який офіційно не працює та не одружений, вчинив закінчений умисний корисливий тяжкий злочин під час іспитового строку, суд вважає за можливе попередження вчинення нових злочинів та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбаченої санкції з його реальним відбуванням тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не встановлені.

Беручи до уваги те, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020 року ОСОБА_3 засуджено до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ч.3 ст.78 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України.

Оскільки судом призначається покарання у виді позбавлення волі з реальним відбуванням, за відсутності виняткових обставин, передбачених ч.3 ст.377 КПК України, враховуючи встановлені та викладені раніше обставини, у тому числі визначені ст.ст.177, 178 КПК України, до набрання вироком законної сили суд залишає запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 15.07.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання, тобто з 23.12.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення експертизи у розмірі 653 грн. 80 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон, коробку від мобільного телефону та фіскальний чек (т.1 а.п.31, 67) залишити потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1