Справа № 487/3223/20
Провадження № 1-кс/487/3845/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 14.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000461 від 19.06.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2020 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернулася адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 14.04.2020 року про закриття кримінального провадження №00006021 від 19.06.2019 року.
В обґрунтування скарги заявник зазначила, що 22.05.2020 року її підзахисним отримано постанову слідчого Другогослідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000602. Заявник вважає, що зазначена постанова винесена з порушеннями норм чинного КПК України. Постанова містить твердження, що в кримінальному провадженні проводилися слідчі дії і жодній особі не було вручено повідомлення про підозру. Також на думку заявника закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки мотивувальна частина оскаржуваної постанови не містить відомостей про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, а доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є обґрунтованими. Так, слідчим не описано детально на обґрунтування оскаржуваної постанови жодної слідчої чи процесуальної дії, вчиненої в рамках кримінального провадження, які могли б свідчити про повноту та всебічність проведеного досудового розслідування. Основним аргументом для закриття кримінального провадження слугують лише результати службових розслідувань. В постанові зазначається про законність нанесення тілесних ушкоджень її підзахисному, а аргументами на які при цьому посилається слідчий є показання працівників колонії, тобто слідчим враховані показання працівників колонії. але проігноровані показання її підзахисного та інших потерпілих. На підставі викладеного, заявник просила скасувати постанову слідчого Другогослідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000602 від 14.04.2020 року та продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000602.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав викладених у скарзі.
Слідчий, бездіяльність якого оскаржується, в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначив, що під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000461 від 19.06.2019 року ним був допитаний ОСОБА_5 та встановлено, що в нього були тілесні ушкодження, які утворились в зв`язку з його неправомірною поведінкою, проведені експертизи по медичним документам, надані доручення про проведення слідчих дій та проведені всі необхідні слідчі, процесуальні дії, досліджені всі обставини справи та винесена постанова про закриття кримінального провадження.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000602 від 19.06.2019 року, слідчий суддя дійшов наступного.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК).
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У відповідності до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Сторона обвинувачення відповідно до ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.
Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.
Пунктом 2 ч.1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Встановлено, що Слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження № 0000461 за повідомленням адвоката ОСОБА_6 про перевищення службових повноважень працівниками воєнізованого формування Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних виконань та пробації міністерства юстиції України, які 27.05.2019 перед вивезенням ОСОБА_7 з Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» незаконно застосували до останнього фізичну силу і спеціальні засоби, спричинивши в результаті тілесні ушкодження, з попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 2 ст. 365 КК України.
Із зазначеним кримінальним провадженням об`єднані кримінальні провадження 0000533 за ч. 2 ст. 365 КК України за ухвалою слідчого судді про внесення до ЄРДР відомостей про ОСОБА_6 про те ж кримінальне правопорушення; 0000602 за ч. 2 ст. 365 КК України за заявою ОСОБА_5 про перевищення службових повноважень працівниками ВФ ПМУ, які 27.05.2019 перед вивезенням його з ПВК51 незаконно застосували до нього і ще 5 засуджених фізичну силу і спеціальні засоби, спричинивши в результаті тілесні ушкодження.
В ході досудового розслідування слідчим проведено слідчі, процесуальні дії, а саме допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що 27.05.2019 його викликали до кабінету першого заступника начальника (ПВК51, де він відбував покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк), де вже сиділи четверо засуджених ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 і ОСОБА_11 ), слідом за ним до кабінету увірвалися люди у масках, поклали їх на підлогу, побиваючи палицями одягли на них кайданки, вставили у рота кляп, і вивели з кабінету. У цей час у кабінеті перебували один полковник і один підполковник ПМУ. Облич осіб у масках він через маски не бачив. З сусіднього кабінету при цьому вивели ОСОБА_12 . Від побоїв він поніс серйозну фізичну шкоду.
Досліджені протоколи допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 які повідомили про ті ж обставини застосування до ОСОБА_5 і до них фізичного насильства працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також слідчим призначені на підставі медичних документів судовомедичні експертизи, якими встановлено, що у кожного із вищезазначених осіб є тілесні ушкодження, які могли бути спричинені 27.05.2019 від дій тупих твердих предметів, у т.ч. гумових палиць, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Слідчим встановлено, що застосування до вказаних осіб фізичної сили і спеціальних засобів не було безпідставним, оскільки про це свідчать встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставин подій, які розслідуються у кримінальному провадженні.
Зазначене підтверджується дослідженими слідчим доказами, а саме: висновком службового розслідування ПМУ від 26.06.2019 з якого вбачається, що 22.05.2019 ПВК51 з метою попередження виникнення конфліктних ситуацій подала до ПМУ матеріали з пропозицією переведення вказаних засуджених негативної спрямованості до інших установ виконання кримінальних покарань. 23.05.2019 проведено засідання відповідної комісії ПМУ, якою вирішено перевести засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до інших установ виконання покарань. Переведення вказаних засуджених було заплановано на 27.05.2019, який був найближчим днем здійснення конвойними підрозділами Національної гвардії планової залізничної варти на потягу «Одеса Маріуполь».
Висновком службової перевірки за фактом застосування 27.05.2019 спеціальних засобів співробітниками ВФ ПМУ від 30.05.2019, відповідно до якого 27.05.2019 працівники ВФ ПМУ перебували у ПВК51 у зв`язку із залученням до проведення загального обшуку. Близько 10.00 вони, перебуваючи на міжзонному КПП № 3, почули як перший заступник начальника ПВК51 викрикує, що засуджені у його кабінеті та кабінеті начальника ПВК51 погрожують їм фізичною розправою. Вони попрямували до кабінетів вказаних керівників, де побачили засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які поводили себе агресивно, оточили вказаних працівників та погрожували їм фізичною розправою. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 висловили засудженим попередження про можливість застосування заходів фізичного впливу та спецзасобів, але ті на попередження не відреагували і продовжили агресивну поведінку. На законні вимоги працівників ВФ ПМУ припинити протиправні дії засуджені почали чинити фізичний опір, хапати співробітників за формений одяг та намагатися заволодіти спеціальними засобами, які були при працівниках ІНФОРМАЦІЯ_1 .
За результатами службової перевірки застосування до вказаних засуджених спеціальних засобів та заходів фізичного впливу визнано правомірними та такими, які відповідають вимогам вищевказаних нормативних документів.
Рапортами командира, старших інспекторів та фельдшера ВФ ПМУ з яких вбачається, що, перебуваючи, у зв`язку із залученням до проведення загального обшуку, у міжзонному КПП ПВК51, близько 10.06 27.05.19 почули виклики першого заступника начальника ПВК51 ОСОБА_17 про те, що 6 засуджених погрожують йому і начальнику ПВК51. Вони працівники ВФ ПМУ терміново прибігли до кабінетів начальника і першого заступника начальника ПВК51, де засуджені ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 поводили себе агресивно, на їх вимогу припинити протиправні дії не відреагували, різко скоротили відстань стали хапати їх за формений одяг і висловлювати погрози. В результаті до них було застосовано фізичну силу, прийоми рукопашного бою та спеціальні засоби. Далі ці засуджені були супроводжені до КПП з перепустки автотранспорту та передані працівникам ПВК51 та Національної гвардії для подальшого етапування.
Показаннями свідків начальника ПВМ51 ОСОБА_18 , першого заступника начальника ПВК51 ОСОБА_17 , в.о. начальника УДКВС ПМУ ОСОБА_19 , начальника відділу оперативно розшукової роботу ПМУ ОСОБА_20 , командира ВФ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ПСУ з ПВКП та пробації ОСОБА_21 , з яких вбачається, що застосування працівниками ВФ ПМУ до засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 фізичної сили та спеціальних засобів відбувалося за обставин, встановлених вищевказаними висновками службового розслідування і службової перевірки.
Інших доказів, які б встановлювали обставини переведення вказаних засуджених і застосування перед цим до них фізичної сили і спеціальних засобів не встановлено.
Вирішуючи питання про те, які показання є достовірними, слідчий врахував, що працівники ВФ ПМУ не були особисто знайомі з вказаними засудженими і тому не мали особистих причин для застосування до них насильства, не підпорядковувалися начальнику ПВК51 і його першому заступнику, присутнім при цьому працівникам ПМУ з ПВКП та пробації, тому діяли не на виконання наказів останніх, а відповідно до обстановки, яка склалася тобто внаслідок агресивної неправомірної поведінки засуджених.
За таких обставин слідчий встановив, що застосування 27.05.2019 працівниками ВФ ПМУ фізичного насильства і спеціальних засобів до засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перед вивезенням їх з ПВК51 мало місце без перевищення службових повноважень працівників правоохоронних органів.
Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає порядок слідчих дій, необхідних для встановлення події злочину.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Слідчим проведеним всебічним, повним та безпосереднім дослідженням відомостей, отриманих під час досудового розслідування кримінального провадження, встановлена відсутність у діях працівників воєнізованого формування «Циклон Південь» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних виконань та пробації Міністерства юстиції України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України перевищення ними службових повноважень, яке б супроводжувалось незаконним застосуванням насильства і спеціальних засобів до засудженого ОСОБА_5 перед вивезенням його 27.05.2019 з Державної установи «Південна виправна колонія (№51)»; ч. 2 ст. 365 КК України перевищення ними службових повноважень, яке б супроводжувалось незаконним застосуванням насильства і спеціальних засобів до засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 перед вивезенням їх 27.05.2019 з Державної установи «Південна виправна колонія (№51)» та кримінальне провадження № 0000461 закрито.
Слідчий суддя вважає, що всі можливі слідчі дії, передбачені кримінально-процесуальним кодексом, в рамках даного кримінального провадження слідчим виконанні в повному обсязі, постанова про закриття кримінального провадження є мотивованою і відповідає вимогам ст. 110 КПК України.
Враховуючи вище наведене, слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 винесено вмотивовану постанову про закриття кримінального провадження № 0000461, а тому у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 від 14.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000461 від 19.06.2019 року - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 24.07.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1