печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 27.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000866, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 27.04.2020 про закриття кримінального провадження № 0000866, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2019.

Обґрунтовуючи скаргу, заявник зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною та винесена передчасно, оскільки слідчим не було вчинено належних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Слідчим не було проведено судово-медичної експертизи, не було допитано свідків події кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який звертався до слідчого із заявою про його допит в даному провадженні в якості свідка. Висновок слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення ґрунтується на показаннях осіб, які вчинили злочин, а саме працівників УБЗПТЛ ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою, в якій просить провести розгляд скарги без її участі. Вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просить її задовольнити.

Слідчий, яким винесено оскаржувану постанову, в судове засідання не з`явився. Начальник Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_10 направила на адресу суду матеріали кримінального провадження № 0000866 для їх вивчення в судовому засіданні. Зазначила, що постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та законною. Розгляд скарги просила провести без участі слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею, з урахуванням викладеного, принципу диспозитивності кримінального провадження, визнано можливим розглянути скаргу у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши скаргу та долучені до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження № 0000866, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, про що, відповідно до вимог частини 4 вказаної статті, слідчим, дізнавачем, прокурором приймається постанова.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, дізнавачем, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як встановлено в судовому засіданні, Другим слідчим відділом (Відділом з розслідування злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000866, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.06.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 від 27.04.2020 вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні працівників УБЗПТЛ ГУНП у м. Києві складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за дорученням слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, ОСОБА_4 , в порядку ст. 40 КПК України, в ході досудового розслідування було здійснено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: проведено допит свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . Слідчим також було проведено допит свідка ОСОБА_3 , яка є заявником у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, в ході виконання доручення слідчого працівниками оперативного підрозділу КМУ ДВБ НП України отримано відомості щодо встановлення власників/користувачів автомобілями, про які зазначала ОСОБА_3 . Так, встановлено, що працівникам УБЗПТЛ ГУНП у м. Києві вказані автомобілі не належать.

Зі змісту наданих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 показань вбачається, що працівниками їхнього управління здійснювалося оперативне супроводження кримінального провадження № 0014535 від 13.12.2017 за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, за фактом сутенерства, вчиненого громадянкою ОСОБА_15 стосовно громадянки ОСОБА_3 . За час проведеного досудового розслідування вказаного кримінального провадження було задокументовано факт надання сексуальних послуг громадянкою ОСОБА_3 , що в подальшому стало доказом злочинної діяльності ОСОБА_15 . 27.04.2018 досудове розслідування зазначеного кримінального провадження завершено складанням обвинувального акту та направленням його за підсудністю.

На поставлені запитання допитані свідки відповіли, що 18.04.2019 громадянку ОСОБА_3 за місцем її проживання не відвідували, переслідування ОСОБА_3 не здійснювали, ударів та тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не заподіювали, будь-які грошові кошти у ОСОБА_3 не вимагали.

Вищезазначені пояснення узгоджуються з висновками, викладеними у доповідній записці ДВБ НП України від 28.05.2019 за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 /том 1 а. м. 41-44/.

Отримані докази слідчим у сукупності проаналізовано в ході досудового розслідування, логічно оцінено та викладено в оскаржуваній постанові.

Слідчий суддя критично ставиться щодо доводів заявника, в частині необхідності допиту ОСОБА_5 , оскільки з наданих ОСОБА_5 пояснень від 07.05.2019 вбачається, що останній володіє відомостями лише зі слів ОСОБА_3 та не був особисто присутнім під час подій, про які зазначає ОСОБА_3 /том. 1 а. м. 75-76/. В свою чергу, як стверджує сама ОСОБА_3 в своїх заявах, заява щодо вимагання в неї грошових коштів, свідком чого з її слів є ОСОБА_5 , подавалась нею до Печерського УП ГУ НП у м. Києві, тоді як дане провадження здійснюється за її заявою про побиття.

Водночас слідчий суддя погоджується з позицією заявника щодо необхідності допиту ОСОБА_16 . Так, з наданих пояснень ОСОБА_16 від 07.05.2019 вбачається, що останній був присутнім під час подій, зазначених у заяві ОСОБА_3 , та володіє інформацією, яка може свідчити про наявність чи відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України /том 1 а. м. 77-78/.

Матеріали кримінального провадження № 0000866 від 12.06.2019 не містять відомостей про те, що слідчим здійснювались будь-які дії, спрямовані на проведення допиту ОСОБА_16 в якості свідка, наявні тільки його пояснення, отримані в ході проведення службової перевірки.

В свою чергу Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що для повноти досудового розслідування слідчому слід отримати показання ОСОБА_16 (який під час надання пояснень не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання), та проаналізувати показання останнього у сукупності та взаємозв`язку із іншими отриманими доказами. У разі виникнення об`єктивної необхідності у зв`язку із проведеним допитом, здійснити інші слідчі дії.

На підстав наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 27.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000866 - задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 27.04.2020 про закриття кримінального провадження №0000866 скасувати.

Копію ухвали та матеріали кримінального провадження направити до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві для проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1