ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2386/20 Справа № 192/2237/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667 26 жовтня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрога Ростовської області РФ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні у смт. Солоному Дніпропетровської області хуліганства за наступних обставин.
16 жовтня 2019 року приблизно о 01 год. 05 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на території АЗС-03054 ПАТ «Укрнафта», що розташована за адресою: смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Шевченка, буд. 26, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, підійшов до адміністративної будівлі зазначеної АЗС почав виражатись нецензурною лайкою на адресу оператора АЗС-03054 ПАТ «Укрнафта», продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_7 , не припиняючи висловлювання нецензурною лайкою, наніс один удар кулаком правої руки по вікну приміщення адміністративної будівлі АЗС-03054 ПАТ «Укрнафта» внаслідок чого пошкодив склопакет. Своїми умисними хуліганськими діями ОСОБА_7 порушив нормальний режим роботи АЗС-03054 ПАТ «Укрнафта» та завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму 36712 грн. 54 коп.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що він повністю визнав вину, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину під час досудового розслідування, повністю відшкодував завдану потерпілому шкоду, відсутні обставини, які обтяжують покарання. Звертає увагу, що раніше не судимий, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки. Вказує, що за час проведення досудового розслідування багато разів пожалкував про вчинене, навчений та покараний наріканнями оточуючих людей.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються, у зв`язку з чим в частині обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 296 КК України апеляційний суд виходить з фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.
Що стосується тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 про невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого внаслідок суворості, апеляційний суд приходить до такого висновку.
При призначенні ОСОБА_7 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також визнав обставинами, що помякшують покарання, - щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєного кримінального правопорушення та конкретних обставин його вчинення, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, не працевлаштований, утриманців не має, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді арешту на мінімальний строк, встановлений санкцією ч. 1 ст. 296 КК України.

Крім того судом враховано, що призначенням більш м`якого виду покарання не буде досягнуто виховної мети покарання, а також може призвести до суттєвого погіршення фінансового становища обвинуваченого, враховуючи, що він не працевлаштований.

Доводи обвинуваченого про те, що він за місцем мешкання характеризується добре, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, щиро кається, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував збитки, відсутні обставини, що обтяжують покарання, вже були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.
В матеріалах провадження відсутні та під час апеляційного перегляду не надано доказів на підтвердження зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого доводів про те, що він має міцні соціальні зв`язки та активно сприяв розкриттю злочину, а тому зазначені доводи не заслуговують на увагу.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_7 за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафуз мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі останнього, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення ОСОБА_7 покарання у виді штрафу, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі останній.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4