Справа № 509/1826/16-к
Номер провадження:1-кп/521/16/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2019 року м. Одеса
Малиновським районним судом м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар ОСОБА_4
прокурор ОСОБА_5
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
за участю обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку ст. 331 КПК України питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 28 та ч.2 ст. 147, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 189, ст. 348, ч.2 ст. 353, ч.2 ст. 342, ст. 395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.
Сторона захисту просила не продовжувати запобіжний заход у вигляді тримання під вартою, наводячи доводи на підтвердження своєї позиції. Також, сторона захисту просила змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Суд вважає, що у задоволенні клопотання сторони захисту необхідно відмовити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з наступних підстав.
При вирішенні питання в порядку ст. 331 КПК України суд приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 21.12.2000 року у справі «Яблонський проти Польщі», від 23.09.1998 року у справі «І.А. проти Франції», від 04.10.2001 року у справі «Іловецький проти Польщі» та п.3 ст. 5 Конвенції, згідно з якими судові органи мають навести підстави для продовження тримання під вартою, які мають бути чітко сформульовані.
Стороною обвинувачення надано доказів, які свідчать про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, який підтверджується тим, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були раніше судимими та не мають законних джерел доходу, за час розгляду справи вказані обставини не змінилися.
Крім того, суд оцінює наявність ризику переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України) з урахуванням встановленого ризику та обставин, передбачених ст. 178 КПК України.
При цьому враховує вік обвинувачених та стан їх здоров`я відсутність захворювань, які унеможливлюють перебування під вартою, ступень міцності соціальних зв`язків, їх майновий стан, характер суспільної небезпеки інкримінованих обвинуваченим численних злочинів (в тому числі особливо тяжкого злочину), які посягають, в тому числі, на життя та здоров`я осіб, які відповідно до ст. 3 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю, що з урахуванням обвинувачення у низці злочинів, може свідчити про те, що ризик переховування обвинувачених від суду на теперішній час не зменшився.
Відповідно до ч.3 ст. 5 Конвенції звільнення особи може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання, проте сторона захисту не надала таких гарантій.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених, суд також враховує вимоги ст.ст. 5, 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.
Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених та обмеження їх конституційних прав в даному випадку, є виправданим і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для продовження строків тримання під вартою обвинувачених, судом не встановлено.
Надаючи оцінку посиланням сторони захисту на тривалий час тримання обвинувачених під вартою, суд відповідно до практики ЄСПЛ та ст. 28 КПК України приймає до уваги: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням (в тому числі), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового розгляду; поведінки учасників кримінального провадження; способу здійснення сторонами та судом своїх повноважень.
Так, суд вважає за необхідне зазначити, що з урахуванням наявного обсягу процесуальних дій з боку держави не відбувалося надмірного затягування розгляду справи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_9 на 60 днів, тобто до 04.02.2020 року, включно.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_10 на 60 днів, тобто до 04.02.2020 року, включно.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_11 на 60 днів, тобто до 04.02.2020 року, включно.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3