УХВАЛА

01.09.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,, при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002217 від 26.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, про дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся cлідчий слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області з клопотанням протимчасовий доступ до речей і документів.
З клопотання cлідчого вбачається, що 26.08.2020 до ЧЧ Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_5 щодо вчинення шахрайських дій, рядом невстановлених осіб, відносно об`єкта нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично перебував у статусі спадкової маси за заповітом ОСОБА_6 та був зареєстрований за заявниками.

26.08.2020, слідчим ІНФОРМАЦІЯ_1 допитано в якості потерілої громадянку ОСОБА_5 , яка повідомила, що29.03.2014 громадянином ОСОБА_6 було складено Заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_7 , відповідно до змісту якого, все майно останнього було заповідано громадянці ОСОБА_5 . Так, станом на момент смерті громадянина ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), спадкова маса складалась з земельної ділянки з кадастровим номером :34:004:0010, на якому фактично знаходився будинок, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, станом на момент 2014 року, до моменту фактично вступу до спадкової маси померлого громадянина ОСОБА_6 , відповідно до мирової угоди (ухвали судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_8 , справа №520/15855/14-ц) право власності на 1/3 частини земельної ділянки площею 0.063.3 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_9 , що відкрилась після смерті ОСОБА_6 та належала померлому на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серія ОД № 061019 від 01.07.2004 року, та зареєстрованого за № 967, кадастровий номер :34:004:0010 за ОСОБА_9 та право власності на 2/3 частини земельної ділянки площею 0.0633 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_5 , що відкрилась після смерті ОСОБА_6 та належала померлому на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серія ОД № 061019 від 01.07.2004 року, та зареєстрованого за № 967, кадастровий номер :34:004:0010, у відповідному органі, який здійснює державну реєстрацію земельної ділянки, та реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку у відповідному органі реєстрації права власності.

В подальшому, син померлого ОСОБА_6 ОСОБА_9 на підставі договору дарування Серія та номер 13634, виданого 07.11.2019, приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_10 передав право власності на 1/3 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_4 , що стало підставою для державної реєстрації 1/3 права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :34:004:0051 та :34:004:0052 за громадянином ОСОБА_4 .

Крім того, 23.10.2019 на підставі ухвали Київського районного суду

м. Одеси справа №520/15855/14-ц, право вдасності на 2/3 земельних ділянок з кадастровими номерами :34:004:0051 та :34:004:0052 було зареєстровано за громадянкою ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_5 звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_11 про витребування майна з незаконного володіння (земельна ділянка площею 0,0633 га розташована за адресою АДРЕСА_1 ) - цивільна справа № 520/12641/17. ОСОБА_11 , був обізнаний з тим фактом, що ОСОБА_5 звернулась з позовом до нього про витребування спірної земельної ділянки.

1 листопада 2017 року ІНФОРМАЦІЯ_3 по даній справі було прийнято ухвалу про забезпечення позову, якою:

-накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,0633 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

-встановлено заборону суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, у тому числі нотаріусам, вчиняти будь які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав, у тому числі приймати будь-які заяви щодо проведення реєстраційних дій, щодо земельної ділянки, площею 0,0633 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :34:004:0010, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідну ухвалу було виконано та державним реєстратором внесені записи про обтяження, однак як стало відомо з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 104156262 від 17.11.2017 року запис про обтяження земельної ділянки площею 0,0633 га, кадастровий номер :34:004:0010 розташовану за адресою АДРЕСА_1 внесено в спеціальний розділ. На той час земельна ділянка площею 0,0633 га, кадастровий номер :34:004:0010 була поділена на підставі заяви ОСОБА_11 на дві земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051.

16 лютого 2018 року ОСОБА_11 , з метою унеможливити рішення суду про витребування майна, уклав іпотечні договори з ОСОБА_12 у відповідності до яких передав останньому в іпотеку земельні ділянки на підставі наступних правовстановлюючих документів:

-договір іпотеки від 16 лютого 2018 року укладений ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , реєстровий номер 270, номер запису про іпотеку 24881973, номер запису про обтяження 24880464, яким обтяжено земельну ділянку площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052 розташовану за адресою АДРЕСА_1 ;

-договір іпотеки від 16 лютого 2018 року укладений ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 , реєстровий номер 268, номер запису про іпотеку 24879562, номер запису про обтяження 24878691, яким обтяжено земельну ділянку площею 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно зазначених договорів іпотеки забезпечено виконання зобов`язань ОСОБА_11 перед ОСОБА_14 , що випливають з договору позики укладеного між ними 16 лютого 2018 року.

27.06.2019 року Одеським апеляційним судом ухвалено постанову, якою:

- рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 03.10.2018 року скасовано в частині відмови в позовних вимогах щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними договорів іпотеки, скасування державної реєстрації права власності та скасування запису обтяження майна іпотекою та встановлення заборони та в цій частині прийнято постанову, якою:

- скасовано записи про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_11 на земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташованих за адресою АДРЕСА_1 .

- витребувано з незаконного володіння ОСОБА_11 на користь ОСОБА_5 та визнано за нею право власності на 2/3 частини зазначених земельних ділянок.

- в позовних вимогах щодо визнання недійсними договорів іпотеки від 16 лютого 2018 року та в скасуванні записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про обтяження майна іпотекою та встановлення заборони відмовлено.

В описовій частині постанови Одеського апеляційного суду зазначено, що відповідач, ОСОБА_11 , був обізнаний з тим фактом, що позивач звернулась з позовом до нього про витребування спірної земельної ділянки.

16.02.2018 року відповідач, ОСОБА_11 , уклав іпотечні договори з ОСОБА_12 , у відповідності до яких, передав останньому у іпотеку земельні ділянки площею 0,0316 га, кадастровий номер :34:004:0052, та 0,0317 га, кадастровий номер :34:004:0051 розташованих за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_12 залучений до справи у якості 3-ї особи.

Постанову Одеського апеляційного суду було оскаржено ОСОБА_11 до Верховного Суду.

24.03.2020 року постановою Верховного Суду в задоволенні касаційної скарги відмовлено, постанову Одеського апеляційного суду залишено без змін.

В подальшому, ОСОБА_5 звернулась до Київського районного суду

м. Одеси з позовом до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсними договорів іпотеки

19.06.2020 року ІНФОРМАЦІЯ_3 по справі № 947/6698/20 прийнято рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено, визнано недійсними договори іпотеки укладені між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

На даний час ОСОБА_11 оскаржує рішення суду в апеляційному порядку (звернувся до Одеського апеляційного суду із апеляційною заявою).

18.08.2020 року державний реєстратор ОСОБА_15 розглянувши заяву ОСОБА_12 від 14.08.2020 року приймає рішення, яким скасовує право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на земельні ділянки та реєструє право власності за ОСОБА_12 . 21.08.2020 року ОСОБА_12 укладає договори купівлі-продажу з ОСОБА_16 .

Орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить надати тимчасовий доступ до реєстраційних справ на об?єкт нерухомого майна та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В судове засідання слідчий не з`явився, разом з тим слідчим до клопотання було долучено заяву, в якій він просив розгляд клопотання проводити за його відсутності.
Згідно вимог ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду без виклику осіб, у володінні яких знаходиться зазначені у клопотанні документи.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні про тимчасовий доступ до речей та документів зазначається: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проаналізувавши зазначені норми Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя приходить до переконання, що стороною обвинувачення не було дотримано вищевказаних вимог при підготовці та зверненні до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, з огляду на наступне.
Так, з поданого стороною обвинувачення клопотання не вбачається належного дотримання стороною обвинувачення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, оскільки подане клопотання не містить належного обґрунтування в частині значення зазначених у клопотанні документів для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а також в частині можливого використання як доказів відомостей, які містяться в таких документах.
Викладене свідчить про не відповідність клопотанням вимогам п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України, а відтак, згідно ч. 5 ст. 163 КПК України, таке клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 159, 160, 163 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Київського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002217 від 26.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1