Провадження 1кп/642/72/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0000279 від 21.10.2014р. стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19 березня 2012 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі на строк два роки та згідно постанови Вольнянського районного суду Запоріжської області від 21.12.2012 р. звільнений умовно достроково на 11 місяців 24 днів 29.12.2012р.

який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2014 року приблизно о 17 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на залізничному вокзалі м. Запоріжжя, перед відправленням на потязі до Російської Федерації, знайшов на лавці пачку з-під цигарок «Фест». Ознайомившись зі змістом даної пачки з-під цигарок ОСОБА_4 виявив в ній наркотичний засіб канабіс та, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне придбання, зберігання і перевезення наркотичного засобу, без мети збуту, прийняв рішення забрати її з собою та перемістити до Російської Федерації для подальшого власного використання. Один пакет ОСОБА_4 помістив в свою барсетку, а другий в задню кишеню брюк.

Після цього, приблизно о 17 годині 20 хвилин 20 жовтня 2014 року ОСОБА_4 здійснив посадку на потяг № 068 сполученням «Сімферополь-Москва», на якому прослідував до залізничної станції «Харків-пасажирський», у зону діяльності Харківської митниці Міндоходів, а саме в пункт пропуску «Харків-пасажирський». Після цього приблизно о 22 годині 30 хвилин, під час проведення спільного митно-прикордонного контролю у ОСОБА_4 виявлено та вилучено особливо небезпечну наркотичну речовину канабіс, яку він умисно переміщував по території України з м. Запоріжжя до м. Харкова для подальшого особистого вживання в Російській Федерації.

Згідно висновку судової експертизи № 2124 від 21.10.2014 року виявлена та вилучена у ОСОБА_4 речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, вагою 13,1858 грама.

Крім того, ОСОБА_4 упродовж здійснення своїх протиправних, злочинних діянь 20 жовтня 2014 року приблизно о 22 годині 30 хвилин згідно раніше придбаного квитка, прямуючи з України до Російської Федерації у якості пасажира потягу № 068, сполученням «Сімферополь-Москва», на пасажирському місці № 16, вагону № 5, у зоні діяльності митного посту «Харків-пасажирський» Харківської обласної митниці, мав намір перемістити через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, заздалегідь приховавши його від митного контролю в кишені брюк та барсетці.

Реалізуючи свій намір, усвідомлюючи, що переміщує з собою особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, ОСОБА_4 , діючи умисно, під час усного декларування у вагоні № 5 потягу № 068 сполученням «СімферопольМосква», не повідомив співробітникам митниці той факт, що переміщує через митний кордон України особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.

Однак, в подальшому злочині дії ОСОБА_4 не були доведені ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки під час здійснення митного контролю вагону № 5, у результаті застосування службового собаки, прихований ним від митного контролю наркотичний засіб було виявлено та вилучено, та який згідно висновку експерта № 2124 від 21.10.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого (у перерахунку на суху речовину) становить 13,1858 грама. Також згідно даного висновку на ватних тампонах зі змивами з його рук виявлено наркотично активний компонент канабісу тетрагідроканабінол.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені: ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту, а також - за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, тобто закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанду) особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

02 листопада 2020 року між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.473 КПК України

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту, а також за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, а саме закінчений замах на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (контрабанду) особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу.

Також сторони дійшли згоди стосовно істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначених кримінальних правопорушень. Крім того, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений ОСОБА_4 , а саме:

за ч.1 ст.309 КК України у виді двох років обмеження волі;

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням положень ст.ст.68,69 КК України три роки позбавлення волі, без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років позбавлення волі, без конфіскації майна, приймаючи до уваги визнання повністю своєї вини у скоєнні кримінальних правопорушень, розкаяння, а також наявність на утриманні батьків (матері) похилого віку.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях визнав повністю, погодився з їх кваліфікацією, щиро покаявся та підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник підтримав думку прокурора та обвинуваченого і також просив затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з таких підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо зокрема кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309 та ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, один з яких згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком, а другий тяжким злочином.

Внаслідок вказаних кримінальних правопорушень шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація злочинів є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.

ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, мешкає з матір`ю пенсійного віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на його утриманні матері похилого віку.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України. Відповідно до ч.3 ст.68, ч.1 ст. 69 КК України, з урахуванням наявності кількох обставин, зокрема, особи обвинуваченого, який у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків від кримінальних правопорушень, пом`якшуючи та відсутність обтяжуючих обставин, зокрема, те що обвинувачений має на утриманні матір похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що істотно знижує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України у виді позбавлення волі нижче нижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 305 КК України.

Враховуючи вищезазначені пом`якшуючі обставини суд, відповідно ч.2 ст.59 КК України не призначає ОСОБА_4 додаткове покарання у виді конфіскації в дохід держави майна, передбачене в санкції ч.2 ст. 305 КК України.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень суд застосовує принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, враховуючи, що кримінальні правопорушення вчинені в один проміжок часу і пов`язані між собою.

Особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс (марихуана), масою (в перерахунку на суху речовину) 13,1858 грам, вилучений у ОСОБА_4 та визнаний постановою слідчого від 30.10.2014 р. речовим доказом і який є предметом контрабанди, підлягає конфіскації.

Окрім того, як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 309, та ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України 20 жовтня 2014 року, тобто до 20 червня 2017 року.

Таким чином, відповідно до ст. 5 КК України та з урахуванням правового висновку Верховного Суду, що міститься в п.103-106 постанови Великої Палати Верховного Суду України від 29 серпня 2018 року по справі №663/537/17, до обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає застосуванню положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), обвинуваченому ОСОБА_4 належить зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 09 травня 2020 року по день ухвалення вироку, а саме 02 листопада 2020 р. із співвідношення один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.124 КПК України з ОСОБА_4 належить стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення судового дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 2124 від 21.10.2014 р. у розмірі 491 грн. 92 коп.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 02 листопада 2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.1 ст.309, ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк два роки,

за ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, із застосуванням ст. ст.68, 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, без конфіскації майна та з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, без конфіскації майна та з конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання в порядку ст.208 КПК України, тобто з 09 травня 2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 09 травня 2020 року по день ухвалення вироку, а саме 02 листопада 2020 р. із співвідношення один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судового дослідження матеріалів речовин та виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № 2124 від 21.10.2014 р. у розмірі 491 грн. 92 коп.

Речові докази по справі: пакунок з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальною вагою в перерахунку на суху речовину 13,1858 грам. (остаточна вага після проведення дослідження - 12,8558 грами), чотири пакети зі зрізами нігтьових пластин з пальців рук і зразки спиртових змивів з долонь рук та пальців ОСОБА_4 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів УСБ України в Харківській області по квитанціям по книзі обліку речових доказів №916 т.3, порядковий №117 та №885 том 1, порядковий №308, після набранням вироком законної сили знищити.

Проїздний документ на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 на проїзд 20.10.2014р. на поїзді №068 сполученням «Сімферополь - Москва», вагон №5, місце №16 з м.Запоріжжя до м.Белгород, який знаходиться в матеріалах провадження, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1