Справа № 199/4530/20
УХВАЛА
Іменем України

13 липня 2020 року місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000011, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000011, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 08.07.2020 до АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що 08.07.2020 головним судовим експертом НДІКЦ за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31Д, під час реєстрації ТЗ марки «DEWOO», моделі «LANOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було виявлено, що на двигуні знищено номер механічним шляхом.

Під час проведення досудового розслідування, 08.07.2020 в період часу з 12:20 год. до 12:40 год. слідчим СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області під час огляду, проведеного за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31Д, було оглянуто та вилучено транспортний засіб марки «DEWOO», моделі «LANOS», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні та залишений на території Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на зберігання.

Підставою для арешту згідно зі ст. 170 КПК України автомобіля дізнавач зазначає те, що автомобіль є майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Метою арешту відповідно до положень статті 170 цього Кодексу є збереження вказаного автомобіля, як речового доказу та його подальше експертне дослідження з метою встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи вище викладене, а також те, що тимчасово вилучене майно має суттєве доказове значення у кримінальному провадженні для підтвердження, виникла необхідність у накладенні арешту на транспортний засіб марки «DEWOO», моделі «LANOS», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , включаючи заборону використовувати, відчужувати та розпоряджатися вказаним майном будь-яким способом.

У судове засідання дізнавач не з`явився, в окремо поданій заяві просив розглянути подане ним клопотання без його участі, яке просив задовольнити.

Вивчивши подане клопотання та додатки до нього, докази, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту на майно, суд вважає необхідним у задоволенні поданого клопотання відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Як вбачається із клопотання дізнавача, 08.07.2020 під час огляду, проведеного за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 31Д, було оглянуто та тимчасово вилучено транспортний засіб марки «DEWOO», моделі «LANOS», бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Клопотання про арешт майна дізнавачем було подано до суду 10.07.2020 року, тобто поза межами строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати,зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчим суддею не встановлено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу з огляду на надані до клопотання документи, крім того, слідчим суддею не встановлено можливість використання майна як доказ у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що клопотання дізнавачем подано поза межами строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання дізнавача сектору дізнання Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000011, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

13.07.2020