Справа № 947/1425/21
Провадження № 1-кс/947/259/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в порядку ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в якій адвокат просить скасувати постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 24.12.2021 року та зобов`язати посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області надати для ознайомлення захиснику підозрюваного ОСОБА_4 , адвокату ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження №0000922 від 14.08.2020 року в порядку ст.221 КПК України.

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про розгляд скарги без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, проігнорувавши виклик слідчого судді, матеріали кримінального провадження слідчому судді не надав.

Ознайомившись з матеріалами скарги, та наданими до суду матеріалами кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Щодо вимоги скаржника про скасування постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 24.12.2020 року.

Так, за результатами розгляду клопотання захисника підозрюваного про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000922 від 14.08.2020 року, слідчим було відмовлено в задоволенні такого клопотання.

Разом з тим, особою, яка звернулась до слідчого судді не оскаржується рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та не оскаржується бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду.

Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує правового регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, подання скарги на рішення чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із положеннями ч.1 ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, задля чіткого та імперативного визначення процедур та запобігання свавільного використання владними органами своїх повноважень та забезпечення умов справедливого судочинства.

Так, права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст.55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

В рішенні від 11.03.2011 року у справі №2-рп/2011 Конституційний Суд України зробив висновок про те, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого саме в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження за скаргою, суддя також враховує рішення Верховного суду України від 03 березня 2016 року по справі №5-347кс15, в якому було зроблено висновок щодо застосування положень ст. 24 КПК України.

В пункті п`ятому зазначеного рішення Верховний суд України зробив висновок, що відповідно до положень статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Стаття 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження.

Так, за результатами розгляду клопотання захисника підозрюваного, поданого в порядку ст.ст.220, 221 КПК України, слідчим відмовлено в задоволенні такого клопотання, про що винесено відповідну постанову. У зв`язку із чим захисник звернувся до суду, зокрема, зі скаргою на зазначену постанову та вимогою про її скасування.

Однак, відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання.

Зі змісту скарги вбачається, що адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, яка в частині скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, у відповідності до вимог ст.303 КПК України, не підлягає розгляду слідчим суддею, а отже і не підлягає задоволенню.

Разом з тим, щодо вимоги скаржника про зобов`язання посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області надати для ознайомлення захиснику підозрюваного ОСОБА_4 , адвокату ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження №0000922 від 14.08.2020 року в порядку ст.221 КПК України, слідчий суддя вважає, що скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ст.221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
В абзаці 17 мотивувальної частини постанови слідчого від 24.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000922 від 14.08.2020 року, слідчий зазначає, що станом на теперішній час, більша частина вказаного кримінального провадження складається з матеріалів, ознайомлення з якими стороною захисту, а також підозрюваним ОСОБА_4 , на думку органу досудового розслідування, може зашкодити досудовому розслідуванню, що унеможливить встановити об`єктивну істину у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження слідчим було відмовлено повністю, та всупереч вимогам ст.221 КПК України не надано для ознайомлення стороні захисту ту частину матеріалів, ознайомлення з якою не зашкодило би досудовому розслідуванню, та не надано загальнодоступних документів, якщо оригінали таких знаходяться в матеріалах досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.221, 303, 304, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати відповідних посадових осіб СУ ГУНП в Одеській області надати для ознайомлення захиснику підозрюваного ОСОБА_4 , адвокату ОСОБА_3 матеріали кримінального провадження №0000922 від 14.08.2020 року, з урахуванням вимог ст.221 КПК України.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1