Справа №295/485/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя я Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на незаконне затримання,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 подала до слідчого судді скаргу про незаконне затримання ОСОБА_4 , та просила визнати затримання ОСОБА_4 14.01.2021 р. дізнавачем Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області незаконним.

В обгрунтування скарги зазначила, що 14.01.2021 року у зв`язку з виявленням у нього речовини, подібної до наркотичної, керівництвом військової частини викликано слідчо-оперативну групу (СОГ) Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області. Дізнавачем ОСОБА_5 було прийнято рішення про затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України. На думку адвоката, підстави для затримання ОСОБА_4 в порядку п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 298-2, 208 КПК України були відсутні. Оскільки ОСОБА_4 є солдатом, перебуває на військовій службі у військовій частині, де діє пропускний режим і залишати місця вчинення кримінального проступку він не мав можливості.

Також на думку захисника в протоколі затримання ОСОБА_4 дізнавачем вказано неправдиві відомості, а саме підставою для затримання вказано: «намагається залишити місце вчинення кримінального проступку».

Адвокат в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд скарги у її відсутність, клопотання просили задовольнити.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження № 20000083 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України дійшов наступного висновку.

14.01.2021 р. були внесені відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України .

З протоколу затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 14.01.2021 р. вбачається, що підставою затримання дізнавачем старшим інспектором підкреслено - «особу застали під час вчинення злочину або замаху на злочин», час затримання 14.01.2021 р. 08.49 год.,; в абзаці «ураховуючи, що особа:» підкреслено - «намагається залишити місце вчинення кримінального проступку».

З рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції від 14.01.2021 р. вбачається, що 14.01.2021 р. під час ранкового шикування особового складу було виявлено відсутність солдата контрактника ОСОБА_4 . При перевірці наявності за місцем проживання, а саме у гуртожитку було виявлено ОСОБА_4 з пакетом у руці, з двома колбами, в одній з яких знаходилася біла речовина невідомого походження, зі слів ОСОБА_4 це наркотична речовина «солі», та футляр від прозорої кулькової ручки.

З постанови про звільнення затриманої особи від 14.01.2021 р. вбачається, що затриманого ОСОБА_4 було звільнено 14.01.2021 р. о 11 год 49 хв.

Тобто, на час розгляду скарги особа не перебуває під вартою, не затримана.

Відповідно до вимог ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції кожна особа, яку арештовано або затримано має право оскаржити законність свого затримання. Будь-яких обмежень його права як положеннями Конвенції , так і рішенням Європейського суду з прав людини не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя при перевірці факту затримання ОСОБА_4 14.01.2021 р. не встановив фактів та підстав для задоволення скарги адвоката.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 9, 24, 206, 208, 298-2, 309 КПК України, ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах затриманого ОСОБА_4 про незаконне затримання, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1