Справа №463/1931/20
Провадження №1-кп/463/361/20
УХВАЛА
про задоволення заяви про самовідвід

31 серпня 2020 р. Личаківський районний суд міста Львова
в складі головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі с/з ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду кримінальної справи № 463/1931/20 (провадження 1-кп/463/760/20) по обвинувальному акту з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001605 від 07.05.2019 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, -
в с т а н о в и в:
в провадженні Личаківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001605 від 07.05.2019 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України .
З метою забезпечення права обвинуваченого на справедливий суд, враховуючи те, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, і верховенство права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини суддею ОСОБА_1 заявлено самовідвід з тих підстав, що під час розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 199 КК України, суддею висловлено правову позицію, що даний злочин було вчинено ним у співучасті з іншими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження та провадження про обвинувачення останнього були виділені з кримінального провадження № 0000090 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК України. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 також було виділено із вказаного кримінального провадження, а тому у будь-якого учасника судового провадження може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України.
Особи, які беруть участь в справі у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід судді були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавали.
Оглянувши матеріали кримінальної справи №760/17538/19 (провадження №1-кп/463/331/20) про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, з угодою про визнання винуватості, вивчивши заяву про самовідвід, суд приходить до переконання, що така заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0001605 від 07.05.2019 у кримінальній справі № 463/1931/20 (провадження 1-кп/463/361/20) ОСОБА_5 обвинувачується у виготовлені, зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту та збуті незаконно виготовлених, підроблених марок акцизного податку за попередньою змовою групою осіб в особливо великому розмірі, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.199 КК України. Так, на підставі постанови про виділення матеріалів кримінального провадження № 0000090 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК України, відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за № 0001605 від 07.05.2019 року.
Крім цього, на підставі постанови про виділення матеріалів кримінального провадження № 0000090 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК України, відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження за про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.199 КК України.
Як вбачається із матеріалів справи кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001611 від 07.05.2019 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.199 КК України направлено до Личаківського районного суду м. Львова для його розгляду по суті.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду вказаного обвинувального акту автоматизованою системою документообігу суду було визначено колегію суддів головуючого-суддю ОСОБА_1 та членів колегії суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Так, за наслідками судового розгляду кримінального провадження за № 0001611 від 07.05.2019 року, яке виділене з кримінального провадження за № 0000090 вироком колегії суддів Личаківського районного суду м. Львова 26 лютого 2020 року затверджено угоду про визнання винуватості від 28 травня 2019 року, укладену між прокурором ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_6 , про визнання винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України.

Таким чином при ухваленні зазначеного вище вироку члени колегії висловили правову позицію, що злочин передбачений ч. 3 ст.199 КК України вчинений ОСОБА_6 у співучасті з іншими особами та провадження про обвинувачення останнього були виділені з кримінального провадження № 0000090 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК України. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 також було виділено із вказаного кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Оскільки судом встановлено, що за наслідками судового розгляду кримінального провадження за № 0001611 від 07.05.2019 року, яке виділене з кримінального провадження за № 0000090 вироком колегії суддів (головуючий суддя ОСОБА_1 суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) Личаківського районного суду м. Львова члени колегії висловили правову позицію, що злочин передбачений ч. 3 ст.199 КК України вчинений ОСОБА_6 у співучасті з іншими особами та провадження про обвинувачення останнього були виділені з кримінального провадження № 0000090 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199 КК України. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 також було виділено із вказаного кримінального провадження, а тому з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду кримінальної справи № 463/1931/20 (провадження 1-кп/463/361/20) незалежним і безстороннім судом, заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 підлягає до задоволення.
Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -
постановив :

заяву про самовідвід судді ОСОБА_1 задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_1 від розгляду кримінальної справи № 463/1931/20 (провадження 1-кп/463/361/20) по обвинувальному акту з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001605 від 07.05.2019 відносно ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, у зв`язку з чим провести повторний автоматичний розподіл даного кримінального провадження у порядку встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3