печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
установив:
17.09.2020 р. старший слідчий відділу Печерського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчим відділом Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001071 від 11.10.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2, 4, 5 ст. 27, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 206, ч. 3 ст. 206-2 КК України.
У клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 у період з весни 2017 р. по 20.09.2017 р.. знаходячись у м. Києві, та, діючи за попередньою змовою зі своїм батьком ОСОБА_8 , із ОСОБА_9 та невстановленими слідством особами, організовуючи при цьому протиправні дії на території Латвійської Республіки, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення організував підроблення офіційних документів, використання завідомо підроблених офіційних документів та здійснили закінчений замах на заволодіння шляхом обману правом власності на майно ОСОБА_10 в особливо великих розмірах за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 приблизно весною 2017 р., діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_10 є фактичним власником нерухомості № 1-17 та нежитлових приміщень АДРЕСА_1 , на яких здійснює господарську діяльність готельний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », вирішив шляхом обману незаконно заволодіти правом власності на вказане майно. Крім цього ОСОБА_7 був достовірно обізнаний з тим, що станом на 12.06.2017 р. представником ОСОБА_10 , а саме: ОСОБА_11 виграно в Елгавському суді, Латвійської Республіки справу про виселення із зазначених приміщень підконтрольного йому оператора ТОВ «Garden Palace», який незаконно у протиправний спосіб їх займав починаючи з січня 2013 р. У подальшому у червні 2017 р. Гуламі Рональдс, діючи за попередньою змовою спільно із ОСОБА_9 та невстановленими особами, реалізуючи спільний злочинний умисел на території м. Києва, у невстановлені слідством місці та час, організував виготовлення двох кліше з відбитками підписів ОСОБА_10 для їх використання у власній протиправній діяльності при підробленні документів виданих нібито від імені ОСОБА_10 . Після цього у червні 2017 р. Гуламі Рональдс, діючи з відома ОСОБА_9 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, у невстановлені досудовим слідством місці та час підробив офіційний документ, а саме: довіреність, видану 15.06.2017 р. на російській мові нібито від імені ОСОБА_10 , на ОСОБА_12 . За змістом зазначеної довіреності ОСОБА_10 нібито уповноважує громадянина ОСОБА_12 від його імені управляти належним йому майном в Латвії, в тому числі рухомим і нерухомим майном, розпоряджатись ним, де б воно не знаходилось, в якому б стані воно не було, укладати будь-які дозволені законом угоди з його майном та угоди по його управлінню, обслуговувати та користуватися ним, тощо. Надалі для обману осіб, яким вона буде пред`являтись, ОСОБА_7 було проставлено на вказаній довіреності підробленим кліше відбиток підпису ОСОБА_10 та організовано написання прописом невстановленою особою анкетних даних останнього. У подальшому ОСОБА_7 у червні 2017 р., діючи на виконання спільного злочинного умислу, надав вказівку ОСОБА_9 надати вказаній довіреності офіційного виду шляхом здійснення нотаріального посвідчення її перекладу з російської на українську мову з метою її подальшого використання на території Латвійської Республіки Оскарсом Лапсіньшем, який діятиме нібито в інтересах ОСОБА_10 . У свою чергу ОСОБА_9 , діючи з відома ОСОБА_7 , на виконання спільного плану злочинних дій у червні 2017 р. звернулась до бюро перекладів «Native Speaker» здійснити переклад вказаної довіреності з російської на українську мову. Після цього у червні 2017 р. ОСОБА_13 здійснено переклад довіреності, який 20.06.2017 р. нотаріально засвідчив приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 , перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, 6-А, каб. 2-7. Крім цього ОСОБА_7 приблизно у червні 2017 р., діючи з відома та за попередньою змовою із ОСОБА_9 та невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці організував підроблення довіреності від 29.05.2017 р. компанії «Stralis Investment S.A.», що зареєстрована 09.12.2008 р. у Республіці Панама, при цьому для виготовлення вказаного документу останньою надано реквізити власного паспорта громадянина України для виїзду закордон серії НОМЕР_1 , виданого 22.05.2017 р. органом 8099. За змістом вказаної довіреності ОСОБА_9 нібито уповноважена компанією «Stralis Investment S.A.» стосовно представництва її інтересів, при цьому сама підроблена довіреність для надання їй виду офіційного документу нібито завірена нотаріусом Рікардо Адольфо Ландер в Республіці Панама 29.05.2017 р. і апостильована 02.06.2017 р. з метою її подальшого використання у протиправній діяльності.

Так, 15.06.2017 р. ОСОБА_9 , діючи з відома та за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими особами о 13.00 год., перебуваючи за адресою: Латвійська Республіка, м. Рига, вул. Слокас 21-501/1, використовуючи підроблену довіреність Панамської компанії «Stralis Investment S.A.» від 29.05.2017р., та, видаючи себе за представника вказаної компанії, у присутності ОСОБА_12 , присяжного нотаріуса Латвійської Республіки Діани Тучкус та її асистента ОСОБА_15 фактично одноосібно провела термінові збори учасників ТОВ «966 FREECOM» за адресою: Латвійська Республіка, м. Рига, вул. Слокас, 21-501/1.

За змістом протоколу зборів учасників ТОВ «966 FREECOM» № 01/2017 від 15.06.2017 р. вирішено серед іншого наступне: укласти з 15.06.2017 р. договір оренди від імені ТОВ «966 Freecom» з ТОВ «SUN SEASONS» про передачу в оренду приміщень готелю по вулиці Грецініеку 28 у м. Рига, Латвійської Республіки; договір про оренду від імені ТОВ «966 Freecom» доручити укласти ОСОБА_16 ; відкликати з посади члена правління ТОВ «966 Freecom»Улдіса Скудру у зв`язку з невиконанням останнім своїх обов`язків; вибрати членом правління ТОВ «966 Freecom» ОСОБА_17 ; запросити аудитора для перевірки ТОВ «966 Freecom»; пред`явити позов до ОСОБА_18 про відшкодування нанесених ним збитків ТОВ «966 Freecom»; пред`явити позов в суд до ОСОБА_18 про виключення його з ТОВ «966 Freecom»; обрати ТОВ «Juridicum» № реєстрації 5 та/або ОСОБА_17 № паспорта НОМЕР_1 , як представника товариства для пред`явлення і підтримання позову, виконання рішень учасників та наділити їх відповідними повноваженнями щодо представництва інтересів Товариства перед усіма юридичними та фізичними особами, установами, судами, поліцією тощо; зареєструвати в регістрі підприємств вчинені зміни в складі правління і відкликати проктуру; просити установу комерційного регістру за оплату скликати збори; представляти у разі необхідності інтереси ТОВ «966 Freecom». У подальшому, ОСОБА_9 , діючи за погодженням з ОСОБА_7 та невстановленими особами, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману правом власності на майно ОСОБА_10 , 15.06.2017 р. від імені ТОВ «966 Freecom» уклала договір оренди № 15/06/2017 з підконтрольною батьку ОСОБА_7 , а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , компанією «SUN SEASONS», номер реєстрації НОМЕР_2 , яку представляв ОСОБА_19 . За змістом вказаного договору ТОВ «966 Freecom» надає в оренду компанії «SUN SEASONS» на строк до 14.06.2022 р. року нерухомість № 1-17 та нежитлові приміщення АДРЕСА_1 , на яких здійснює господарську діяльність готельний комплекс. У свою чергу представником ОСОБА_10 , а саме: ОСОБА_11 отримано судове рішення, відповідно до якого визнано протокол зборів учасників ТОВ «Freecom» від 15.06.2017 р. таким, що не відповідає діючому законодавству Латвійської Республіки, та шляхом неодноразових звернень до відповідних компетентних органів Латвійської Республіки унеможливило намір ОСОБА_7 стосовно заволодіння належного ОСОБА_10 права власності на майно, а саме: часток капіталу (порядкові номери 1 - 356226) у ТОВ «966 FREECOM». У подальшому ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені особи, будучи впевненими, що виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, та останнім не вдалось зареєструвати протокол зборів учасників ТОВ «966 FREECOM» № 01/2017 від 15.06.2017 р. у регістрі підприємств Латвійської Республіки, що унеможливило виконання спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману правом власності на майно ОСОБА_10 . Таким чином, як зазначено в клопотанні, ОСОБА_5 підозрюється у співучасті у формі підбурювання шляхом схилення до підробки документа, який видається та посвідчується нотаріусом, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи з метою його подальшого використання та використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та у вчиненні закінченого замаху на заволодіння правом власності на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином. Метою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 згідно ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив його задовольнити.
В судовому засіданні підозрюваний, його захисник заперечували проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши пояснення учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.
11.09.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 27 ч. 1, 4 ст. 358 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом допиту ОСОБА_20 , протоколом допиту ОСОБА_21 , висновком комплексної почеркознавчої та технічної експерта від 14.05.2020 р., висновком експертів № 10914/11348 від 16.06.2020 р., висновком науково-правової експертизи, виданої на запит адвоката ОСОБА_22 , заявою ОСОБА_23 про відміну довіреностей, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_23 від 18.10.2017 р., протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_23 , протоколом допиту ОСОБА_24 , протоколом допиту ОСОБА_9 , протоколом додаткового допиту ОСОБА_9 , протоколом допиту ОСОБА_25 , протоколом загальних зборів № 01/2017, договором оренди від 15.06.2017 р., листом про скликання зборів, протоколом огляду комп`ютера ОСОБА_24 , довідкою приватного нотаріуса ОСОБА_14 , довідкою про перетин кордону ОСОБА_9 , висновком комп`ютерно-технічної експертизи від 01.09.2020 р., протоколами допиту ОСОБА_26 від 01.08.2020 р., 27.08.2020 р., 01.09.2020 р., протоколом обшуку від 16.04.2020 авто ОСОБА_5 , протоколом обшуку від 16.04.2020 за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних проступків, кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певними проступками, злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ від 28.10.1994 р. у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Згідно рішення ЄСПЛ від 11.07.2006 р. у справі «Бойченко проти Молдови» одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу. Згідно рішення від 01.06.2006 р. у справі «Мамедова проти Росії» посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в противагу чому сторона захисту не навела будь-яких аргументів, які б спростовували доводи, зокрема, ризиків передбачених: переховуватись від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, він, будучи обізнаним у законодавстві України, усвідомлює, що йому загрожує реальне покарання, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 буде здійснювати тиск на свідків та потерпілу сторону, може спілкуватися зі спільниками, яким повідомлено про підозру, можуть змінити свої показання для уникнення подальшого викриття винних осіб; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість злочину, характер вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують підозрюваного, вік та стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, сімейний стан, майновий стан, та враховує те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.
Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину, проступків і правильності кваліфікації його дій слідчим суддею під час розгляду клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.
Між тим, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.
Так, згідно пункту 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод звільнення може бути обумовлено наданням гарантій явки в суд, й судова практика Європейського суду з прав людини встановлює, що не відповідає пункту 3 ст. 5 Конвенції встановлення розміру застави, виключно в залежності від інкримінованої шкоди. Гарантія має мету не відшкодування шкоди, а забезпечення присутності обвинуваченого в залі судового засідання. Тому її розмір повинен відповідати перспективі втрати застави чи обернення на неї стягнення у разі не явки обвинуваченого до суду, й повинен утримувати обвинуваченого в межах належної процесуальної поведінки.
При визначенні ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя поряд з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ від 26.01.1993 р. у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 р. у справі «Мангурас проти Іспанії».
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його корисливий мотив, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає, що застава у межах відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, а тому приходить до висновку, про необхідність визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, розмір якої визначити у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 635 400 (шістсот тридцять п`ять тисяч чотириста) гривень, що зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, таким чином застава яку просять слідчий, прокурор, на думку слідчого судді, є надмірно обтяжливою, тому в цій частині клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 08 листопада 2020 р., включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 001071 від 11.10.2017 р.

Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, розмір якої визначити у 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 635 400 (шістсот тридцять п`ять тисяч чотириста) гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 в разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати наступні обов`язки:
не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілою стороною, підозрюваними;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:
отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172
банк: Державна казначейська служба України, м. Київ
рахунок отримувача UA1012089.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 08 листопада 2020 р., включно, в межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 001071 від 11.10.2017 р.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язана виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1