Справа № 357/4276/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у судовій справі за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква, Київської області, громадянки України, одруженої, з повною середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
В червні місяці 2019 р., точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання - АДРЕСА_1 вирішила придбати завідомо підроблене національне посвідчення водія України на право керування транспортними засобами (далі - посвідчення водія), видане на її особу та у якому буде зазначено категорії «В1, В», на право керування транспортними засобами.

Так, відповідно до п. 16 «Положення про порядок видачі посвідчень водія допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340. (далі - Положення), посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС.

Однак, ОСОБА_4 діючи з метою отримання посвідчення водія на свою особу із зазначенням категорій «В1, В» без дотримання умов вищевказаного пункту Положення, віднайшла повідомлення рекламного характеру у всесвітній мережі «Інтернет» про можливість виготовлення посвідчень водія за кошти, та домовилась із особою про виготовлення посвідчення водія за 8000 гривень.

Реалізуючи злочинний намір, спрямований на сприяння невстановленій особі в підробці офіційного документу - посвідчення водія, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений точно час та місці, за допомогою застосунку "Вайбер", надіслала особі свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, власне електронне фотозображення, фотографію підпису в електронному вигляді та тим самим надала інформацію та засоби для підроблення посвідчення водія з метою подальшого його власного використання.

Після цього, невстановлена слідством особа, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, підробила посвідчення водія на особу ОСОБА_4 , шляхом нанесення її персональних даних, зображення особистого підпису та фотозображення на завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категоріями «В1, В» та в подальшому збула його ОСОБА_4 , для використання останньою.

Крім цього, з червня місяця 2019 року по 01.04.2020 ОСОБА_4 , знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категоріями «В 1, В» видане на її особу, є завідомо підробленим документом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовувала його під час керування транспортними засобами.

Так, 01.04.2020 приблизно о 07 год ОСОБА_4 керувала автомобілем "FORD SIERRA", н.з. НОМЕР_2 та була зупинена за адресою: Київська область АД Р-04 115 км екіпажем ВРПП за порушення Правил дорожнього руху України.

В ході перевірки документів ОСОБА_4 пред`явила поліцейському ВРПП ОСОБА_6 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на її особу, яке вона умисно використовувала, як завідомо підроблений документ - посвідчення водія, що містять зафіксовану на матеріальному носію інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та може бути використаний як документ, що видається повноважними (компетентними) особами органів державної влади - сервісними центрами МВС.

Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю захисника останньої адвоката ОСОБА_5 , 30 квітня 2020 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією
- за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою;
- за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа;
Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди, ОСОБА_4 буде призначене покарання за:
ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесені до кримінальних проступків, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 53КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Суд також визнає зазначені в обвинувальному акті, як пом`якшуючі покарання обставини вчинення злочину, щире каяття.
Обставини, що обтяжуть покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Матеріальну та моральну шкоду злочинами не завдано.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 30 квітня 2020 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_4 , з участю захисника останньої адвоката ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання:
за ч. 5 ст. 27 і ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень;
за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточну міру покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 60 коп.

Речові докази по справі: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , яке знаходиться в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити;

- поліетиленовий пакет та три фіскальні чеки зберігати при матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Суддя: ОСОБА_1