Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/296/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Цвітне, Олександрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, батька малолітньої ОСОБА_9 , 2019 року народження, офіційно не працевлаштованого, перебуваючого на обліку з приводу вживання наркотичних засобів, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Кіровського районного суду Кіровоградської області від 09.10.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з випробуванням, стосовно якого на розгляді Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває обвинувальний за п.12 ч.2 ст. 115, п.6 ч.2 ст. 115, п.11 ч.2 ст. 115 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 36 днів, а саме: з 15 години 00 хвилин 15 липня 2020 року до 15 години 00 хвилин 19 серпня 2020 року, з визначенням застави у десять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить двадцять одна тисяча двадцять гривень нуль копійок,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою строком на 36 днів.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що злочин, по якому пред`явлено повідомлення про підозру ОСОБА_8 є: повторним, умисним, корисливим, не тяжкий. Посягає на суспільні інтереси - проти власності, шкоду не відшкодовано.

Перелічені обставини істотно підвищують ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Дії підозрюваного характеризуються як заздалегідь сплановані, обдумані, мають системний характер, вчинені у денний час.

Також, слідчим суддею взято до уваги дані, що характеризують особу, який підозрюється у вчиненні майнового злочину, в період випробування за аналогічні корисливі тяжкі злочини. Як особа, підозрюваний є соціально не адаптований, не має законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати, є наркозалежною особою, перебуває на обліку в наркодиспансері. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним до п`яти років позбавлення волі, є підставою для початку/продовження можливого переховування від слідства та суду. За таких умов підозрюваному не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, за висновком слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , звільнивши його з під варти негайно. Застосувати до ОСОБА_8 більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт на певний час доби.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що не було доведено те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, тим більш, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Захисник зазначає, що ОСОБА_8 не є небезпечною для суспільства особою, жодних об`єктивних підстав вважати, що він буде продовжувати вчиняти злочини чи переховуватиметься від суду немає, а тому він не потребує ізоляції від суспільства в зв`язку з чим просить переглянути рішення суду першої інстанції та врахувати при обранні виду запобіжного заходу всі необхідні обставини.

Також, зазначає, що у підозрюваного є постійне місце проживання, де він зміг би відбувати більш м`який запобіжний захід, є сім`я, а саме дружина та малолітня дитина, яка перебуває на його утриманні.

За таких обставин захисник вважає, що слідчим та прокурором не було доведено наявності ризиків, а суд в своєму рішенні ігноруючи, як вимоги закону так і судову практику не навів беззаперечних доказів необхідності тримання особи під вартою, що дає підстави для скасування рішення, та ухвалення іншого.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги і просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003638 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

19.06.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх достатності, не викликає.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу за матеріалами справи не вбачається.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя районного суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу в їх сукупності, а відтак доводи апеляційної скарги про не врахування слідчим суддею при постановленні оскаржуваного рішення даних про міцність соціальних зв`язків підозрюваного не заслуговують на увагу.

На підставі доказів наданих сторонами провадження, надавши їм об`єктивну оцінку, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що більш м`який запобіжний ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладені обставини колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин, його особу, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного. А отже, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання слідчого.

Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, на думку колегії суддів є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість задоволення клопотання слідчого та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 36 днів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4