ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1788/20 Справа № 176/2868/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000982 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 , -
Встановила:
цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснокам`янськ, Читінської області, Росія, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, одруженого, маючого малолітню доньку 2015 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
- 08.04.2016 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі. 02.04.2019 року звільнено з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту залишено без змін до набрання вироком суду законної сили.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту звернення вироку до виконання, та з часу затримання ОСОБА_7 .
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.
Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він приблизно о 20 год. 10 хв. 16 листопада 2019 року, проходячи повз подвір`я будинку АДРЕСА_3 побачив, що в одному із сараїв під АДРЕСА_4 , пошкоджені двері, та у ОСОБА_7 виник раптовий умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення сараю, і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника, можливих свідків та очевидців, а також тим, що двері в господарське приміщення № 933, пошкоджені, а саме в них відсутні фрагменти зовнішньої обшивки дверей, діючи на досягнення свого злочинного умислу проник до сараю, помітивши, що в сараї нічого цінного не має, діючи на досягнення свого єдиного злочинного умислу за допомогою металевої труби, вибивши 4 шлакоблоки в суміжній стіні між сараями під АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , де викрав майно, а саме: будівельний рівень довжиною 1 метр у кількості 1 шт.; кутову шліфувальну машину марки «Stern»; кутову шліфувальну машину марки «Stern»; пару взуття «берців», що належали ОСОБА_9 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 , з місця злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 1354 грн. 04 коп.
В апеляційній скарзі:
- обвинувачений просить даний вирок переглянути та призначити йому більш м`яке покарання, а саме застосувати до нього ст. 75 КК України.
Вважає, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, що в нього є хронічне захворювання, та те, що на його утриманні знаходиться малолітня дитина.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка просила апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду, - без змін, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_7 та просили її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації його дій за ч. 3 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Доведеність вини та правильність юридичної кваліфікації скоєного ніким з учасників судового розгляду не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.
Відносно доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо призначення йому більш м`якого покарання, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, характеризується негативно. Схильний до вчинення злочинів та правопорушень, зловживає наркотичними речовинами, підтримує зв`язки з особами раніше судимими та особами схильними до вчинення злочинів та правопорушень. Офіційно не працевлаштований, має тимчасові підробітки. На обліку у лікаря-психіатра ОСОБА_7 не перебуває, психічних хвороб та розладів не має. Знаходиться на обліку у лікаря-нарколога з приводу опійної залежності з 1999 року. Знятий з обліку як засуджений.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, судом першої інстанції не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, суд першої інстанції визнав - рецидив злочинів.
Також судом першої інстанції врахований висновок органу з питань пробації, згідно якого, виправлення ОСОБА_7 не можливе без позбавлення волі, оскільки останній становить небезпеку для суспільства, та те, що потерпілий претензій майнового або немайнового характеру до обвинуваченого не має.
Як вбачається з журналу та технічного запису судового засідання, судом першої інстанції були належним чином досліджені характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його сімейний стан, соціальний статус та стан здоров`я. Тобто суду першої інстанції були в повній мірі відомі всі дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, що зазначені в апеляційній скарзі.
Тому, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про призначення ОСОБА_7 покарання у виді реального позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці.
Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 , та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну вироку суду першої інстанції під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законним та обґрунтованим, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Вирок Жовтоводського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2020 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - у той же строк, з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4