Номер провадження: 11/813/32/20
Номер справи місцевого суду: 1-157/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову в прийнятті апеляції до апеляційного розгляду

30.11.2020 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 347, 349 КПК України (в ред.1960 року) апеляції підсудного ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_4 на постанову колегії суддів Болградського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року, -

встановив:

Оскаржуваною постановою колегії суддів Болградського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року під час судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 , було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підсудному.

Не погоджуючись з постановою районного суду, захисник та підсудний, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на необґрунтованість та незаконність постанови, просять її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу.
Перевіривши зміст апеляцій та їх доводи, суддя-доповідач приходить до висновку про таке.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 29 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року.
Згідно ст.347 КПК України 1960 року (далі КПК) ухвали (постанови), постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене санкцією цієї статті.
Рішенням Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року положення частини другої статті 392 КПК України (в редакції 2012 року) щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Таким чином, Конституційний Суд визнав неконституційним положення ч.2 ст.392 КПК України (в редакції 2012 року) саме в частині унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, а не будь-яких інших рішень.
При цьому, на думку судді-доповідача, Рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року, має враховуватися судами при розгляді справ в порядку КПК України (в редакції 1960 року) в частині питань, пов`язаних з оскарженням постанов суду першої інстанції щодо продовження строку тримання під вартою, але не будь-яких інших рішень, в тому числі і рішень про відмову в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.
За таких обставин постанова суду першої інстанції, якою відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, окремому оскарженню не підлягає.

Кримінально-процесуальний кодекс України в редакції 1960 року не містить норми, яка регламентує дії судді-доповідача суду апеляційної інстанції у разі надходження апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке не підлягає оскарженню, а тому суддя доповідач керується положеннями КПК України в редакції 2012 року, які регламентують вказане питання.

Приймаючи до уваги наведене, виходячи зі змісту положень, які містять вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до КПК України (в редакції 1960 року), можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час судового провадження в суді першої інстанції та регламентують дії судді-доповідача після отримання апеляційної скарги, суддя-доповідач вважає за необхідне відмовити у прийнятті апеляційних скарг до апеляційного розгляду, оскільки постанова суду, якою відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, постановлена під час судового розгляду кримінального провадження, оскарженню не підлягає, а тому апеляційні скарги подані на судове рішення, яке не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст. 347, 349, 357 КПК України( в ред. 1960 року), суддя-доповідач, -

постановив:

Відмовити підсудному ОСОБА_3 та захиснику ОСОБА_4 в прийнятті їх апеляцій до апеляційного розгляду на постанову колегії суддів Болградського районного суду Одеської області від 23.09.2020 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_3 , постановлену під час судового розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Копію ухвали про відмову в прийнятті апеляції до апеляційного розгляду, разом з копіями апеляційних скарг та долученими до них матеріалів, невідкладно надіслати особам, які подали апеляційні скарги.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя
Одеського апеляційного суду ОСОБА_2