ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , процесуального прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 07.10.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2020 приблизно об 15:20 год. ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, знаходячись біля території готелю «Рейкарц», що по вул. Прибережна Магістраль у м. Запоріжжя, знайшов на землі біля дерева згорток полімерної стрічки, у яку загорнуто один полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору. Усвідомлюючи, що даний згорток містить психотропну речовину, а також спосіб її передачі та фасування, ОСОБА_4 підняв зазначений згорток, тим самим незаконно придбав психотропну речовину «амфетамін», який поклав до задньої правої кишені надягнених на себе брюк, де став незаконно зберігати при собі без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 незаконно зберігаючи при собі придбану психотропну речовину, направився за місцем свого проживання, проте одразу був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 17:26 год. до 17:49 год. вказаного дня, біля території парку «Радуга», розташованої по пр. Маяковського, 19 у м. Запоріжжя, у останнього вилучено згорток з полімерної стрічки, у який загорнуто полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, яка, відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № 7-3049 від 26.10.2020, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфітамін», маса якої в перерахунку на основу складає 0,3676 г.

«Амфітамін» згідно «переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, віднесено до категорії психотропної речовини, обіг якої обмежено.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України).

14.12.2020 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді 1 (одного) року обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене у ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, його підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні розслідування, особу ОСОБА_4 , який не має судимості, має зареєстроване місце проживання, під наглядом у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, а також враховано, що діями обвинуваченого матеріальної шкоди не завдано.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судово-хімічну експертизу, висновок № 7-3049 від 26.10.2020, який покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати у сумі 653,80 грн. на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 грудня 2020 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000542 від 07.10.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити йому, узгоджене між сторонами угоди, покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні розміром 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Речовий доказ один спеціальний пакет № 5473923, в який упаковано особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «Амфетамін», масою 0,43676 г, в перерахунку на основу, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1