Справа № 953/366/21
н/п 1-кс/953/590/21
"22" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
20.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене 06.01.2021 у ході огляду місця події, а саме на, водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження вказаного майна.
Прокурор зазначає, що 06.01.2021 о 15-15 годині було зупинено автомобіль марки «AUDI А4», р.н. НОМЕР_2 та при перевірці документів було виявлено ознаки підробки водійського посвідчення.
Відовідно до рапорту інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_5 , 06.01.2021 було зупинено автомобіль марки «AUDI А4», р.н. НОМЕР_2 , під час перевірки якого, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив водійське посвідчення НОМЕР_1 з ознаками підробки, а саме: спосіб нанесення інформації: дані водія та дата народження, шрифт неоднакового розміру, нерівні края документу, невірно вказаний рік конвенції 1949, замість 1968 рік, а також номер посвідчення.
06.01.2021 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 273 А, було вилучене водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Опитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Марокко, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пояснив, що водійське посвідчення отримав в Марокко приблизно 8 місяців тому.
Прокурор вважає, що водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідає критеріям, передбаченим ст.. 98 КПК України, тобто є речовим доказом, є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження, є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом, тому виникла необхідність у накладені арешту з метою збереження речового доказу.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання клопотання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутністю прокурора та власника майна.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.
Згідно з положенням ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Слідчий суддя встановив, що клопотання про арешт вищевказаного майна було подано до Київського районного суду м.Харкова 12.01.2020.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2021 клопотання повернуто прокурору для усунення недоліків.
Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2021 про повернення клопотання для усунення недоліків отримано прокурором ОСОБА_6 18.01.2021.
Після усунення недоліків, 20.01.2021 прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вищевказане майно, тобто в передбачений ч.3 ст.172 КПК України строк. Тому слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання по суті.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).
При розгляді клопотання про арешт майна встановлюються такі обставини:
-правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України;
-наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 статті 170 КПК України).
Щодо правової підстави арешту майна слідчий суддя зазначає наступне.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
-збереження речових доказів;
- спеціальної конфіскації;
- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України .
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч. 1 ст. 98 КПК України).
Прокурор в клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно як збереження речових доказів.
Згідно рапорту інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону УПП в Харківській області ДПП рядового поліції ОСОБА_5 , 06.01.2021 було зупинено автомобіль марки «AUDI А4», р.н. НОМЕР_2 , під час перевірки якого, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив водійське посвідчення НОМЕР_1 з ознаками підробки.
З даних, що містяться у протоколі огляду місця події від 06.01.201 вбачається, що 06.01.2021 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 273 А, було вилучено водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Даних щодо визначення вказаного водійського посвідчення речовим доказом на час розгляду клопотання немає, однак слідчим суддею встановлено, що існує сукупність розумних підозр вважати, що відомості які містяться у його змісті, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Тому вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування арешту вказаного майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, може привести до його зникнення, або настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.
Слідчий суддя вважає, що передача вилученого майна на відповідальне зберігання власнику з попередженням про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України не забезпечить його належної схоронності від таких випадків як крадіжка, пошкодження, знищення, інших негативних обставин, які не залежать від волі особи, якій він буде наданий на зберігання.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково( ч.1 ст. 174 КПК).
Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано ( ч.2 ст. 174 КПК України).
З урахуванням викладеного, керуючись 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасове вилучене під час огляду місця події 06.01.2021 майно, а саме: водійське посвідчення НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1