Дата документу 09.11.2020 Справа № 554/8663/20
У Х В А Л А
іменем України
09 листопада 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві в режимі відеоконференції скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 від 28 травня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

13 жовтня 2020 року до суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах заявника ОСОБА_4 , в порядку ст.303 КПК України, у якій просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000403 від 28 травня 2019 року.

В обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що 06 жовтня 2020 року під час розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України, стало відомо про закриття вказаного кримінального провадження, з чим адвокат категорично не погоджується, вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з грубим порушенням вимог КПК України, оскільки станом на жовтень 2020 року з плином півтора роки слідчим не проведено жодної слідчої дії. Будь-які ініційовані слідчі дії з боку адвоката залишено без задоволення.

У скарзі зазначає, що заявника опитано не було, а свідків, на яких звертав увагу адвокат, слідчим не допитано, матеріали та відеозаписи обшуку не витребувані та не надано належної оцінки діям працівників поліції.

Крім того, оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження заявнику не направлено, а про такий факт стало відомо під час судового засідання 06 жовтня 2020 рок, у зв`язку з чим стороною захисту не пропущено строк звернення зі скаргою. На підставі викладеного, адвокат звернувся за судовим захистом.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції преставник заявника адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. На адресу суду надано матеріали кримінального провадження №0000403 (а.с.11).

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями статті 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова слідчого складається з обов`язкових частин, передбачених ч.4 ст.110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального провадження; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 28 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000403 про кримінальні правопорушення за ознаками ч.2 ст.365, ч.2 ст.372 КК України та згідно витягу зазначені, зокрема, дані про те, що 20.05.2019 року до ТУ ДБР у м.Полтаві надійшла ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 17.05.2019 року, якою зобов`язано внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладене захисниками ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у їх заяві про кримінальне правопорушення від 25.03.2019 року, а саме про вчинення перевищення влади або службових повноважень слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , оперуповноваженими ГУНП в Дніпропетровській області, що виразилось у підкиданні речових доказів у ході обшуку 30.08.2018 року за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , застосуванні спеціальних засобів, фізичної сили, а також притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності слідчим, поєднане з обвинуваченням у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, а також поєднане зі штучним створенням обвинувачення або іншою фальсифікацією (арк.крим.провадж.1, 2, 3, 4, 6-7).

Як слідує із заяви про вчинення кримінального правопорушення від 25 березня 2019 року, заявники повідомляли про можливі протиправні дії службових осіб під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №700000699 від 05.07.2018 року, а саме під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_1 . На думку заявників, є всі підстави вважати, що виявлений під час обшуку наручний годинник жіночий тонкий жовтого кольору, що нібито виявився власністю потерпілих, був принесений до квартири за адресою проведення обшуку та навмисно залишений у шухляді шафи коридору одним із оперуповноважених слідчої групи на чолі зі слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та трьома оперуповноваженими, двома понятими та особою, що проводила відеофіксування, з метою цілеспрямованого перевищення повноважень, умисної фальсифікації доказів, та як наслідок притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності. З пояснень ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_8 , які мешкали за місцем проведення обшуку, надійшли скарги про явні порушення з боку слідчої групи, що проводили обшук. Після отримання матеріалів протоколу обшуку та перегляду відеозаписів, було зафіксовано ряд порушень, що допущено слідчою групою та слідчим, серед яких відсутність на відео початку проведення обшуку, насильства по відношенню до ОСОБА_4 з боку особи зі спец.пірозділу, застосування до нього спеціальних засобів кайданок. Впродовж всього обшуку ОСОБА_4 перебував у кайданках, лежачи на підлозі, не маючи можливості слідкувати за проведенням обшуку, йому не були роз`яснені конституційні права, право скористатись допомогою адвоката, хоча останній та його дружина прохали зателефонувати адвокату. При цьому зазначено, що фіксування дій оперуповноважених здійснювалось частково, більшість із яких не було зафіксовано, а весь процес обшуку проводився не систематизовано, не усією групою осіб в кожному приміщенні по черзі, тощо. На думку заявників, унаслідок цього зазначені особи могли вдіяти будь-які дії на власний розсуд. Стверджують, що на відео зафіксовано той факт, що оперативні працівники знаходились по різним кімнатам, в той час як відеофіксація та поняті знаходилися в іншій частині приміщення, тобто наявний факт неконтрольованого переміщення оперуповноважених по квартирі без відеофіксації. Також у заяві описано обставини виявлення вищевказаного годинника, заперечення ОСОБА_8 , я не була присутня при цьому, а також пояснення ОСОБА_4 . У заяві зазначено про сумнівність та неупередженість процедури обшуку квартири, унаслідок чого заявниками зроблено висновок, що слідча група на чолі зі слідчим ОСОБА_7 зловживала службовим становищем (арк.крим.провадж.9-11).

Постановою слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000403 від 28 травня 2019 року закрито у зв`язку з відсутністю складу злочинів, передбачених ч.2 ст.372, ч.2 ст.365 КК України в діях слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (арк.крим.провадж. 115-118).

Вказану постанову про закриття кримінального провадження заявником на час розгляду цієї скарги не отримано, що не було спростовано слідчим, однак указані обставини не є перешкодою для оскарження вказаного рішення слідчого в порядку ст.303 КПК України, а тому з урахуванням встановлених кримінальним процесуальним законом гарантій оскарження процесуальних рішень та з метою усунення перешкод для правового захисту особи, слідчий суддя вважає, що заявником не пропущений строк звернення до суду зі скаргою і дана скарга підлягає розгляду по суті.

Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Проте, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим на порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не надано належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником, не у повній мірі дотримано вищевказаних вимог процесуального закону та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах.

Так, із постанови від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 слідує, що за результатами проведення досудового розслідування не здобуто доказів, які б підтверджували факт притягнення завідомо невинного ( ОСОБА_4 ) до кримінальної відповідальності чи перевищення влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу, які зазначені у заяві про злочин, на підставі якої розпочато зазначене кримінальне провадження. Тому слідчий дійшов до висновку про відсутність складу зазначених кримінальних правопорушень.

В обґрунтування мотивів прийняття вказаної постанови слідчий послався лише на пояснення допитаного як свідка слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , який повідомив, що здійснював досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000699 від 05.07.2018 року за фактом розбійного нападу на подружжя ОСОБА_9 . У ході розслідування на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено наручні годинники. Під час обшуку дружина ОСОБА_4 та він сам запевнили, що чоловічий годинник належить йому, а жіночий належить їхній няні, яка доглядає дитину. Про те, що вказані годинники підкинуті вони не заявляли. У подальшому потерпіла ОСОБА_10 впізнала свої годинники та вони були залучені як речові докази. Вказане кримінальне провадження було передано до ГСУ НП України (арк.крим.провадж.62-65).

Також у постанові слідчим зазначено, що у протоколі обшуку від 30 серпня 2018 року, копія якого долучена до матеріалів кримінального провадження, міститься рукописний запис від імені ОСОБА_4 «замечаний нет» та підпис, що підтверджує покази слідчого ОСОБА_7 про відсутність зауважень до протоколу (арк.крим.провадж.18-21). Крім того, до матеріалів кримінального провадження долучено копію висновку службового розслідування від 20 червня 2019 року (арк.крим.провадж.66-70). Вказані докази фактично стали основою для прийняття оскаржуваного рішення слідчим.

Крім того, зважаючи на те, що у заяві адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 детально викладено обставини, які на їхню думку підтверджують факти вчинення стосовно ОСОБА_4 злочину поліцейськими, а також долучені копії матеріалів кримінального провадження №0000699, слідчий вважав, що необхідність у їхньому допиті в якості свідків відсутня.

Отже, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування, слідчим фактично у постанові лише викладено зміст показів одного допитаного свідка та зміст висновків матеріалів службового розслідування, але всупереч вимог процесуального закону не надана правова оцінка зібраним по справі доказам. Не встановлені інші обставини, на які посилається заявник, які необхідні для повного та об`єктивного розслідування.

Але слідчим взагалі не допитано у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , а також його дружини ОСОБА_8 з приводу обставин, які викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не перевірено всі вказані обставини та не надано їм відповідної оцінки у сукупності з іншими доказами, що виключає можливість об`єктивного з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення і позбавляє слідчого можливості прийняти правильне процесуальне рішення.

Як з`ясовано у судовому засіданні, слідчим були направлені доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.ст.40, 41 КПК України, у тому числі про допит як свідків ОСОБА_4 та членів його родини (арк.крим.провадж.46-47, 49-50, 59-61), але матеріали на виконання вказаних доручень не містять вичерпних відомостей щодо неможливості допиту, зокрема, гр. ОСОБА_8 (арк.крим.провадж.58).

Разом із тим, на заяву адвоката ОСОБА_3 від 30.07.2020 року про допит ОСОБА_4 слідчим повідомлено, що дана слідча дія допит ОСОБА_4 внесена до плану розслідування зазначеного кримінального провадження та буде проведена за наявності технічної можливості (арк.крим.провадж.108, 109).

Однак, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, більше заходи для вчинення необхідних слідчих та процесуальних дій та застосування належної правової процедури, зокрема, щодо здійснення допиту ОСОБА_4 , слідчим не вживались, та не було з`ясовано чи є у нього додаткові докази, не встановлено необхідності здійснення відповідних слідчих і процесуальних дій щодо обставин вчинення розслідуваного діяння тощо.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова була прийнята передчасно, оскільки слідчим під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження не надано належної юридичної оцінки діям службових осіб під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000699, не перевірено належним чином доводи, викладені в заяві про кримінальні правопорушення, а відтак, не спростовано доводів заявника.

Згідно з п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі «Шевченко проти України» розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Оцінюючи вказану постанову на предмет законності, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Їх сутність полягає у намаганні процесуальної особи розшукати і належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення у кримінальному провадженні.

Зазначені вище недоліки постанови слідчого стосуються суті рішення та є істотними.

Отже, закриваючи кримінальне провадження, слідчим не дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження а тому, доводи особи, яка подала скаргу, є обґрунтованими.

Надаючи цим та іншим вказаним вище доказам оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий прийняв рішення про закриття кримінального провадження передчасно, не дослідивши всіх обставин, не виконавши всіх необхідних дій для розслідування кримінального правопорушення, а також беручи до уваги, що існує ряд не з`ясованих обставин для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх фактів по кримінальному провадженню, на які вказує заявник, а отже відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведене всебічно і повно, а тому постанова слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 від 28 травня 2019 року підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 22, 24, 110, 91, 94, 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 30 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000403 від 28 травня 2019 року та повернути матеріали кримінального провадження до органу досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1