1Справа № 335/587/19 1-кп/335/207/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про визнання очевидно недопустимим доказів у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимими доказами: протоколу огляду місця події від 20.11.2018 року, протоколу огляду від 28.11.2018 року, постанов про визнання речовими доказами від 28.11.2018 року, 26.12.2018 року, висновку експертизи №3-1186 від 17.12.2018 року, та інших похідних доказів від протоколу огляду місця події від 20.11.2018 року, яке мотивовано тим, було порушено порядок затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , а отже і всі зазначені докази отримані з порушеннями норм КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, просить його задовольнити. Захисники обвинуваченого також підтримують клопотання.

Прокурор вважає клопотання передчасним, просить відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання та заперечень проти нього, прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілиймають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Так, заявлені в клопотанні докази, що просить визнати недопустимими адвокат ОСОБА_6 можуть бути визнані недопустимими під час ухвалення судом остаточного рішення суду за наслідками розгляду надісланого обвинувачення, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Очевидної недопустимості доказів на цій стадії судового провадження без дослідження їх із взаємозв`язку з іншими доказами, суд не вбачає й вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Оскільки судом не встановлено очевидності недопустимості доказів на цій стадії судового провадження, то у суду відсутні підстави визнавати недопустимими та виключити з переліку доказів у кримінальному провадженні вищеперераховані докази, на які вказує сторона захисту у своєму клопотанні, а тому у задоволенні клопотання суд відмовляє.

На підставі викладеного, керуючись ст. 89 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 про очевидну недопустимість доказів у кримінальному провадженні.

Вирішити клопотання захисника щодо недопустимості вказаних доказів в порядку, визначеному ч.1 ст. 89 КПК України, з урахуванням всіх досліджених судом доказів під час ухвалення судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1