печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хорол Полтавської області, неодруженої, працюючої на посаді начальника Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, зареєстрованої та проживаючої: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Третім відділом Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001281 від 14.08.2019 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що начальник Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та прокурор вказаного відділу ОСОБА_7 вчинили злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, Хорольським відділом поліції ГУНП у Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 22.01.2019 стосовно ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, нагляд у формі процесуального керівництва у якому здійснювався працівниками Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, у тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

26.09.2019 ОСОБА_7 , діючи у змові з ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_8 для себе та ОСОБА_4 неправомірну вигоду у розмірі 5 000 доларів США за вжиття залежних від них дій щодо зміни кваліфікації кримінального правопорушення на менш тяжкий злочин.

У вчиненні зазначеного злочину підозрюються ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Хорол Полтавської області, працююча на посаді начальника Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Глобине Полтавської області, працюючий на посаді прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

26.09.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27.09.2019 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КПК України, тому з урахуванням тяжкості злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у спосіб не виконання нею обов`язків, визначених ч. 7 ст. 42 КПК України.

У зв`язку з цим, виникла необхідність у застосуванні до останньої запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що може забезпечити виконання підозрюваною обов`язків, покладених на неї КПК України та уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених.

Підозрювана та її захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Зазначили, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні та не доведені прокурором, оскільки строк дії попередньої ухвали, про застосування до підозрюваної запобіжного заходу сплив 3 місяці тому. ОСОБА_4 мала належну процесуальну поведінку та не порушувала обов`язки визначені КПК України, а тому підстави для обрання відносно неї будь-якого запобіжного заходу відсутні.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Як встановлено під час судового розгляду клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а тому слідчий суддя вважає наявними підстави, з якими закон пов`язує можливість обрання особі запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних в матеріалах даних, а саме: заяви та допиту ОСОБА_8 про вчинення щодо нього злочину; протоколу огляду та вручення ОСОБА_8 грошових коштів у розмірі 5000 доларів США; протоколу про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій (далі НСРД); відомостей з особових справ ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а саме щодо перебування на займаних посадах в період вчинення злочину; протоколу огляду телефонних з`єднань ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та інших абонентських номерів, а також оглядом їх телефонів; протоколу огляду матеріалів кримінального провадження № 0000038 від 22.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України; відомостей інформаційної системи «Єдиний реєстр досудових розслідувань» про рух кримінального провадження № 0000038, відповідно до яких процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснювала група прокурорів, до якої входили ОСОБА_4 та ОСОБА_7 ; висновку компютерно-технічної експертизи мобільного телефону «Meizu», вилученого у ОСОБА_4 ; матеріалів кримінального провадження у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом з цим відповідно до ч. 2, 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведена наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

При цьому слідчий суддя враховує особу ОСОБА_4 , її належну процесуальну поведінку, те, що вона належним чином виконувала процесуальні обов`язки, покладені на неї відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, що свідчить про відсутність будь-якого з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та те, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не можуть ґрунтуватися виключно на суворості можливого судового рішення та припущеннях сторони обвинувачення.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. 177-179, 193, 194, 309, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого третього відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених службовими особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1