УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ГУ НП у Київській області у кримінальному провадженні №00000629, яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10 вересня 2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні,
в с т а н о в и в:
25 вересня 2019 року у провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ГУ НП у Київській області у кримінальному провадженні №00000629, яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10 вересня 2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні.

У судове засідання ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в черговий раз не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття.

Уповноважена особа (слідчий) ГУ НП у Київській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини свого неприбуття. Разом із цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Крім того, кримінальним процесуальним законом України визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону всіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, до яких віднесені законність (ст. 9 КПК України), змагальність (ст. 22 КПК України) та диспозитивність (ст. 26 КПК України).

Згідно зі ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України та Кримінального процесуального кодексу.

Так, у силу ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на бездіяльність слідчого, в тому числі, яка полягає у невнесенні відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала таку скаргу.

Наведена норма спрямована на дотримання учасниками кримінального провадження засад змагальності та диспозитивності.

Відповідно до ст. 22 КПК України зміст змагальності у кримінальному провадженні полягає у самостійному обстоюванні сторонами їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими КПК засобами.

Диспозитивність, яка визначена ст. 26 КПК України, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.

Слідчий суддя, у свою чергу, відповідно до положення ч. 6 ст. 22 КПК України зобов`язаний, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У той же час, принцип змагальності, у силу ст. 22 КПК України, саме на особу, яка звернулася зі скаргою, покладає обов`язок обстоювання її правової позиції, доведення обставин, які вона вважає порушенням відповідних прав, свобод та законних інтересів.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні ініційованого скаржником питання зобов`язаний не лише дослідити надані йому матеріали, але й забезпечити особі право на безпосереднє відстоювання своєї позиції під час розгляду справи.

Неприбуття скаржника до суду унеможливило встановлення всіх обставин, які є необхідними для вирішення скарги по суті заявлених вимог, тобто перешкодило виконанню слідчим суддею покладених на нього обов`язків щодо об`єктивного та всебічного розгляду справи.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ч. 2 ст. 307 КПК України визначений вичерпний перелік можливих рішень, винесених за результатами розгляду скарг.

У той же час, вказані рішення можуть бути прийняті виключно за наслідками розгляду скарги, здійснення якого можливе тільки за участі її ініціатора. Викладені вище обставини унеможливлюють розгляд скарги по суті та прийняття рішення в порядку ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ГУ НП у Київській області у кримінальному провадженні №00000629, яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10 вересня 2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, без розгляду.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу на те, що прийняття такого рішення утворює найбільш сприятливе для скаржника становище, оскільки в такому випадку останній має право у визначеному порядку повторно звернутись до слідчого судді з метою оскарження бездіяльності слідчого.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 22, 26, 303, 306, 309, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ГУ НП у Київській області у кримінальному провадженні №00000629, яка полягає у нерозгляді клопотання адвоката ОСОБА_3 від 10 вересня 2019 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1