Справа № 157/408/19 Провадження №11-кп/802/21/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач : ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000029, за апеляційною скаргою заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 на вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Грудки, Камінь-Каширського району Волинської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, неодружений, освіта повна загальна середня, не працює, раніше судимий:

-вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,

визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року, з розрахунку, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст.72 КК України, одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, визначено ОСОБА_7 остаточне до відбування покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 дні.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він, будучи засуджений вироком Камінь-Каширського районного суду від 04 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, які повинен був відбувати з 04 грудня 2018 року у Грудківській сільській раді Камінь-Каширського району Волинської області, без поважних причин, у період відбування призначеного покарання, ухилився від нього, шляхом неявки до сільської ради та невиконання, передбачених у графіках виходу на громадські роботи на грудень 2018 року та січень 2019 року, що були доведені йому до відома під розписку, громадських робіт (благоустрій та прибирання центру села, Обеліску Слави, вивезення сміття, прибирання прибережної зони озера та вирубки кущів у вказаній зоні, благоустрій кладовища, чищення та відкидання снігу) у період з 04 до 10 грудня 2018 року включно, з 12 до 14 грудня 2018 року включно, з 17 до 19 грудня 2018 року включно, 22, 26, 29 грудня 2018 року, а також 04 січня 2019 року, у період з 09 до 11 січня 2019 року включно, з 14 до 18 січня 2019 року включно, з 21 до 23 січня 2019 року включно, 25 січня 2019 року, а також з 28 до 31 січня 2019 року включно, і як наслідок станом на 31 січня 2019 року сумарно відбув лише 36 годин громадських робіт, тоді як невідбутими залишились 44 години.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, оскаржує вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Зазначає, що, визначаючи ОСОБА_7 остаточне до відбування покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 дні та, водночас, звільнивши обвинуваченого від його відбуття з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, суд, тим самим, вдався до ревізії вироку Камінь-Каширського районного суду від 04 жовтня 2018 року, так як звільнив обвинуваченого від відбування покарання, призначеного за даним вироком, яке йому визначено відбувати реально. І таке звільнення є неприпустимим. У зв`язку із цим, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року (44 години громадських робіт), з розрахунку, що згідно із ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 дні.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу у повному обсязі, обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, відносно задоволення апеляційної скарги заперечили, просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та правильності кваліфікації його дій, відповідають фактичним обставинам справи та ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції положень кримінального закону є слушними та заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що зазначений злочин ОСОБА_7 вчинив до повного відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року. Тому, суд першої інстанції правильно призначив остаточне покарання ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України.

Однак, звільняючи обвинуваченого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, суд не врахував, що за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року останньому було призначене покарання у виді громадських робіт, яке слід відбувати реально, а тому, частково приєднавши до призначеного за новим вироком покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком та, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, суд фактично вдався до перегляду (так званої ревізії) попереднього вироку, який набрав законної сили, у зв`язку із чим, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Тому, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , відповідно до п.п. 4 п. 1 ст. 409 КПК України в частині призначеного покарання слід скасувати, і ухвалити новий вирок.

При призначенні ОСОБА_7 покарання, апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує дані про особу винного, який, будучи особою молодого віку, має не зняту і непогашену судимість за вчинення умисного корисливого злочину проти власності, будучи засудженим до покарання за яким, умисно ухилився від його відбування, суспільно-корисною працею не займається, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 є щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Сукупність наведених обставин, дає підстави призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді арешту у мінімальному розмірі, визначеному санкцією частини даної статті.

А оскільки ОСОБА_7 після ухвалення щодо нього 04 жовтня 2018 року Камінь-Каширським районним судом вироку, але до повного відбуття покарання, вчинив новий злочин, тому апеляційний суд на підставі ст. 71 КК України, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка становить 44 години громадських робіт, із розрахунку, що згідно правил ст. 72 КК України, одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.
Апеляційний суд, вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є законним та справедливим.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Камінь-Каширського районного суду Волинської області 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 389 КК України покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 04 жовтня 2018 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України, менш суворий вид покарання в більш суворий, виходячи із співвідношення, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді арешту на строк 1 місяць 2 дні.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення апеляційним судом.

Головуючий

Судді: