КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Казані Республіки Татарстан РФ, росіянина, громадянина України, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, із середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз 23 вересня 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21 вересня 2018 року по відбуттю покарання, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої

прокуратури №5 ОСОБА_7 , та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 січня 2021 року включно, з визначенням застави, що складає 42 040 гривень.
Відповідно до ухвали, слідчий суддя, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених у п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, прийшов до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, крім тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, сторона захисту зазначає, що жоден ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Підозрюваному не має сенсу переховуватись від органів слідства так як про нього є багато інформації у правоохоронних органів. Підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.
Окрім того, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під варто, слідчим суддею не враховано наявність постійного місця проживання, наявність неповнолітньої дитини, яку він виховує разом з дружиною.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Оболонського УП ГУ НП в м. Києві проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0005635 від 17 листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
17 листопада 2020 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18 листопада 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

19 листопада 2020 року слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП в місті м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м,Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року зазначене клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 січня 2021 року включно, з визначенням застави, що складає 42 040 гривень.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, що містяться в матеріалах справи, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити новий злочин або ухилитись від явки до слідчого та суду чи незаконно впливати на потерпілу, свідків. Також колегія судді враховує те, що відносно ОСОБА_6 в Оболонському районному суді м. Києва перебуває обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України. ОСОБА_6 жодного разу не з`явився до суду за судовими викликами, чим порушив обов`язки, передбачені ч.7 ст. 42 КПК України.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, його майновий стан, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, ОСОБА_6 перебуваючи на волі може незаконно впливати на потерпілу та свідків, оскільки йому відомі місця їх проживання.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

Отже, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у у розмірі 42 040 гривень (20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.Підстав вважати його завідомо непомірними, у колегії судді немає.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місця проживання, неповнолітню дитину, яку виховує разом з дружиною, не є безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо підозрюваного іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, як про це просить сторона захисту.

Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, посилання захисника на те, що до підозрюваного ОСОБА_6 можливо застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі майновий стан підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Таким чином, доводи захисника про наявність постійного місця проживання та неповнолітньої дитини на утриманні не є достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки у даному випадку інтереси суспільства вимагають застосування саме такого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП в місті м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , та застосовано підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 15 січня 2021 року включно, з визначенням застави, що складає 42 040 гривень залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/6448/2020
Єдиний унікальний номер 756/14900/20
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1