Справа № 635/3454/20
Провадження № 1-кс/635/968/2020
У Х В А Л А

12 жовтня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 05 травня 2020 року,

в с т а н о в и в:

17 червня 2020 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 05 травня 2020 року, в якій скаржник просить:
-визнати бездіяльність посадових осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за ст.186 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 05.05.2020 про вчинення кримінального правопорушення, незаконною;
-зобов`язати службових осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення за ст.186 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України, що полягає у відкритому заволодінні мобільним телефоном.
В обґрунтування вимог скарги зазначено, що 05.05.2020 скаржник звернувся до Харківського ВП ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення злочину, що містить ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ст.125 КК України. 04 червня 2020 року за зверненням скаржника до Харківського ВП, остання отримала відповідь, що її заява зареєстрована в ЖЄО за №4970 від 03.05.2020, але відомості про вчинення кримінального правопорушення за відповідною заявою ОСОБА_3 від 05.05.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено. А 07.06.2020 скаржник отримала поштою копію постанови про відмову у задоволенні клопотання та припинення розгляду заяви. Дане рішення скаржник вважає безпідставним та необґрунтованим, у зв`язку з чим звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.
Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді, матеріали вказаної справи надійшли у провадження судді ОСОБА_4 .
На підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 18 червня 2020 року відкрито провадження за даною скаргою та призначено розгляд в судове засідання.
У відповідності до розпорядження керівника апарату Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_5 від 09.07.2020 №01-02/38 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ», у зв`язку із закінченням строку повноважень слідчого судді ОСОБА_4 , та на підставі протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 09.07.2020, матеріали вказаної справи надійшли у провадження судді ОСОБА_1
23 липня 2020 року до суду з Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 05.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 не з`явилась. Її представник адвокат ОСОБА_6 подав через канцелярію суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність, вимоги скарги підтримує в повному обсязі.
Уповноважені особи Харківського ВП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Неявка в судове засідання даних осіб відповідно до частини третьої статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Згідно з вимогами частини четвертої статі 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши додані до скарги документи, а також отримані з Харківського ВП ГУНП в Харківській області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 05.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів наданого кримінального провадження, 05.05.2020 до Харківського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що 03.05.2020 близько 22:00 за адресою: АДРЕСА_1 невстановлена особа нанесла тілесні ушкодження заявниці. Відомості за фактом вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення в порядку ст.214 КПК України були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 05.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
05 травня 2020 року в якості потерпілої було допитано ОСОБА_3 , яка пояснила, що 03.05.2020 за місцем мешкання по АДРЕСА_1 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_7 заподіяла ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Свідком вказаної сварки був зять ОСОБА_8 . Разом з тим, після приведених вище обставин, потерпіла виявила відсутність свого мобільного телефону.
На підставі постанови слідчого Харківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 від 07.05.2020 у даному кримінальному провадженні призначено проведення судово-медичної експертизи, з метою встановлення тілесних ушкоджень завданих потерпілій, їх ступеню тяжкості, обставин їх отримання.
Також 07 травня 2020 року в якості свідка було допитано ОСОБА_10 , який повідомив про обставини вчинення сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , а також вказав, що мобільний телефон ОСОБА_3 ніхто не викрадав, ОСОБА_7 його викинула, а по приїзду поліції показала останнім куди викинула, звідки його і забрали.
Окрім того, 07 травня 2020 року у ОСОБА_7 відібрано письмові пояснення з приводу обставин сварки із ОСОБА_3 , в яких остання повідомила, що в ході сварки з ОСОБА_3 вона нанесла останній один удар лівою рукою в область лобу, після чого її почав боронити зять ? ОСОБА_10 , а телефон по закінченню сварки ОСОБА_7 забрала у ОСОБА_3 та викинула у неї на подвір`ї, щоб перешкодити останній, яка була явно у нетверезому стані, постійно надзвонювати ОСОБА_7 .
Вказані вище обставини також відображені і у протоколі допиту в якості свідка ОСОБА_11 ? інспектора СРПП Харківського ВП, який приїхав в складі групи патрульної поліції на виклик ОСОБА_3 . Окрім приведеного вище, ОСОБА_11 повідомив, що в ході розмови з учасниками конфлікту та віднайдення мобільного телефону ОСОБА_3 , у останньої претензій до сусідів не було, а відтак ОСОБА_11 власноручно написав заяву зі слів ОСОБА_3 про те, що вона відмовляється від перевірки за даним фактом. Вказана заява була переглянута ОСОБА_3 та підписана власноручно останньою.
З висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи №429-2020 від 05.05.2020 вбачається, що на підставі даних огляду за заявою громадянки ОСОБА_3 , 1964 року народження, експерт прийшов до висновку, що у неї мали місце наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар або удар-стискання. Вищевказані тілесні ушкодження, враховуючи їх морфологічні характеристики, могли бути отримані за1-3 доби до моменту огляду, 05.05.2020. За ступенем тяжкості дані ушкодження викликати незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.3.2 «Б», 2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.
04 червня 2020 року за участю ОСОБА_3 та її захисника проведено слідчий експеримент, в ході якого потерпіла вказала на механізм та спосіб нанесення їй тілесних ушкоджень.
05 червня 2020 року за вх.№Б-642 в Харківському ВП ГУНП в Харківській області зареєстровано клопотання ОСОБА_3 , в якому остання просить повідомити про обставини розслідування викрадення у неї мобільного телефону, оскільки відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000719 від 05.05.2020 внесено лише за фактом нанесення тілесних ушкоджень ? за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Вказане вище клопотання потерпілої ОСОБА_3 розглянуто слідчим ОСОБА_9 про, що винесено постанову від 05.06.2020, в якій вказано, що у зв`язку з подачею 03.05.2020 ОСОБА_3 заяви про припинення розгляду її заяви, яка зареєстрована в ЖЄО під №4970 від 03.05.2020.
Разом з тим, 08.06.2020 слідчим ОСОБА_9 винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи ОСОБА_3 . У відповідності до висновку експерта відділу судово-медичної експертизи КЗОЗ «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» №09-1963/2020 від 11.06.2020, у ОСОБА_3 встановлені наступні тілесні ушкодження: синці на обличчі. Показання ОСОБА_3 дані нею при проведенні слідчого експерименту в цілому не суперечать судово-медичним даним в частині способу спричинення та механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень.
Відтак, враховуючи факт звернення ОСОБА_3 з заявою про вчинення кримінального правопорушення та невнесення у встановлений законом строк та порядок відомостей до ЄРДР, слідчий суддя не вбачає підстав для зобов`язання службових осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення за ст.186 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України, що полягає у відкритому заволодінні мобільним телефоном.
Так, згідно п. 1.8 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 06.04.2016 № 139, реєстраторами єдиного реєстру досудових розслідувань є прокурори, у тому числі керівники прокуратур, керівники органів досудового розслідування, слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до п. 2.1 Розділу І вищевказаного Положення, до єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, тощо.
Отже, правом визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення, вказаного у повідомленні про кримінальне правопорушення, наділений орган досудового слідства, який не позбавлений права в ході проведення досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, в разі виявлення ознак іншого кримінального правопорушення, внести відповідні відомості за таким фактом.
Разом з цим, слідчий суддя також не вбачає підстав для задоволення скарги в частині визнання незаконною бездіяльність посадових осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення за ст.186 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 05.05.2020 про вчинення кримінального правопорушення, оскільки виходячи з положень статей 303, 307 КПК України не передбачено такого способу захисту і відповідного рішення за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого.
Так, відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Частиною третьою статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження (Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020).
Виходячи з того, що за фактом вчинення 03.05.2020 відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості та проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000719 від 05.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, приходжу до висновку, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківського ВП ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 05 травня 2020 року ? відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1