Справа № 368/1189/20
Провадження № 1-кс/368/228/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" грудня 2020 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті в м. Кагарлик судді ОСОБА_3 про самовідвід, -
встановив:
В провадженні Кагарлицького районного суду Київської області перебуває на розгляді виконання доручення німецького суду про вручення судових документів.
16 грудня 2020 року надійшла заява судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляду виконання доручення німецького суду про вручення судових документів, так як за дорученням німецького суду - Суд першої інстанції Кемпен Гессерінг,43 47906 Кемпен Німеччина про вручення судових документів в справі № 6 Сз 30/20 - рішення суду про визначення покарання від 4.02.2020 р та попередній розрахунок судових витрат від 18.05.2020 р. з перекладом ОСОБА_4 , згідно листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на підставі Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, так як останній є чоловіком судді Кагарлицького районного суду і ст.564 ч.2 КПК України передбачено привід особи якщо особа не з`явилась без поважних причин, тому ці обставини відповідно до ст. 75 ч. 1 п.4 КПК України є іншими обставинами які викликають сумнів у неупередженості головуючого судді ОСОБА_3 в провадженні.
Вивчивши заяву про самовідвід судді, визначені ним підстави для самовідводу, а також вивчивши матеріали доручення, приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Суддя місцевого суду здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь - яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання Суд часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).
Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб ( Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93 ).
У рамках суб`єктивного підходу Суд завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5 - 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року у справі № 5 - 15п12 ).
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Положенням ст. 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилається суддя у заяві про самовідвід, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Проте, такий суддя не навів жодної обґрунтованої обставини, передбаченої Кримінально - процесуальним законом для його відводу.
Положенням ст. 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.
Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Відповідно, дійсних обставин щодо особистої зацікавленості або упередженості судді при розгляді доручення , заява про самовідвід не містить.
Суддя вважає за необхідне зазначити, що подання заяви про самовідвід повинно містити обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді, однак суддею такі підстави у заяві не наведено.
Враховуючи, те що підстав для відводу судді, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у заяві про самовідвід не наведено, таких підстав не встановлено і під час розгляду заяви судді про самовідвід, тому суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні такої заяви.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, з урахуванням ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, суд, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви судді Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_3 самовідвід відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Кагарлицького районного суду
Київської області ОСОБА_1