КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурорів ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000089 від 22.01.2014 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою до 28.06.2020року включно,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Андрушівка Житомирської області, громадянину України, українцю, з вищою освітою, не працюючому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.127, п.п.3, 12, ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 22.01.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.255, 340, п.п.7, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.15 п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.121, ч.2 ст.146, ч.3 ст.146, ч.2 ст.127, ч.1 ст.194, ч.3 ст.28, ч.2 ст.294, ч.2 ст.125, ч.2 ст.171, ч.4 ст.296, ч.2 ст.296, ч.2 ст.262, ч.1 ст.263, ч.3 ст.365, ч.3 ст.209, ч.5 ст.191 та іншими статтями КК України, а також за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.146 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.127, п.п.3, 12 ч.2 ст.115 КК України.

09 квітня 2014 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.127, п.п.3, 12 ч.2 ст.115 КК України.
У зв`язку з не встановленням місця перебування ОСОБА_7 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру у день його складання, зазначене повідомлення відповідно до вимог ст.ст.111, 135, ч.1 ст.278 КПК України направлено у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

17 квітня 2014 року підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

27 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

10 травня 2018 року з матеріалів кримінального провадження №0000089 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо ряду підозрюваних, у тому числі ОСОБА_7 , за №0001146.

10 березня 2020 року підозрюваного ОСОБА_7 затримано в рамках кримінального провадження №0001146.

12 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

14 березня 2020 року з матеріалів кримінального провадження №0001146 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_7 за №0000281.

19 березня 2020 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000281 об`єднано з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089.

13 квітня 2020 року постановою заступника Генерального прокурора продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 до 9 (дев`яти) місяців, визначивши новий строк досудового розслідування до 13.07.2020 року.

29 квітня 2020 року слідчий другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідуваньза погодженням з начальником четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 мотивуючи клопотання тим, що закінчити досудове розслідування у зазначений 2-місячний строк тримання під вартою ОСОБА_12 не виявляється можливим внаслідок особливої складності кримінального провадження. При цьому продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищувати, приховувати та спотворювати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 28.06.2020 року включно, без визначення застави.Обґрунтовуючи рішення слідчий суддя послався практику Європейського суду з прав людини та врахування, у відповідності до положень ст.ст.177, 178 КПК України, тяжкості кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , даних, які поза розумним сумнівом вказують на обґрунтовану підозру причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру, даних про особу підозрюваного в сукупності, та доведеності неможливості запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.Також слідчий суддя прийняв до уваги, що у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями в якій не погоджується з ухвалою слідчого судді, вважає її незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Зазначає, що при постановленні ухвали слідчим суддею належним чином не оцінено наведені сторонами кримінальному провадження докази, в результаті чого зроблено хибні висновки про наявність обґрунтованої підозри, оскільки повідомлення про підозру є не конкретним, містить лише загальний опис подій, які відбувались з потерпілими, зазначається, що у цих подіях за попередньою змовою з іншими, приймав участь ОСОБА_7 , але не зазначено жодних конкретних злочинних дій, які вчинені саме ОСОБА_7 і які саме злочинні дії інкримінуються саме йому. Крім того, слідчим суддею не враховано практику Європейського суду з прав людини та не розглянуто можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, з огляду на особу підозрюваного, який має міцні сімейні та соціальні зв`язки, постійне проживання в м. Києві. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 30 квітня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 10.06.2020 року подала письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника з проханням відмовити прокурору в задоволенні апеляційної скарги, залишивши без змін ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурорів, які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника;
захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується колегія суддів апеляційного суду, та вважає доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддядійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.127, п.п.3, 12, ч.2 ст.115 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йомупідозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Тому доводи апелянта щодо недоведеності стороною обвинувачення та безпідставності висновків суду про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.146, ч.2 ст.127, п.п.3, 12, ч.2 ст.115 КК України,є непереконливими.

Крім цього, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Також матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризиків продовжувати переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищувати, приховувати та спотворювати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, які на даний час судом не допитані; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто про існування обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання понад 10 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, та тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. На даний час органом досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії, необхідні для закінчення досудового розслідування. При цьому колегія суддів враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів із застосуванням насильства та проти життя і здоров`я осіб, а також наявність по справі ознак реального суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої поваги підозрюваного, враховуючи практику Європейського суду з прав людини. Також слідчим суддею у відповідності до ст.178 КПК України було враховано дані про особу підозрюваного, який до затримання не працював, за місцем реєстрації не проживав тривалий час, переховувався за межами України від органів досудового розслідування, використовуючи підроблені документи.

Отже, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 , даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_13 строк тримання під вартою.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`якихзапобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, доводи захисника про обмеження процесуальних прав сторони захисту у зв`язку з неповним ознайомленням з матеріалами клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки йому було надано матеріали на 179 аркушах, в той час як матеріали судового провадження містять 231 аркуш, є безпідставними. Зокрема з журналу судового засідання вбачається, що в судовому засіданні оголошувалася технічна перерва для надання часу захиснику для ознайомлення з матеріалами клопотання. Крім того, ч.2 ст.184 КПК України передбачено обов`язок вручення лише підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

При цьому не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги щодо невручення підозрюваному ОСОБА_7 копії клопотання та матеріалів до початку судового засідання. Як вбачається з додатків до листа ДУ «Київський слідчий ізолятор» від 16.06.2020 року №13328, підозрюваний ОСОБА_7 відмовився отримувати під розписку копію клопотання з додатками на 233 аркушах, які направлялися йому для негайного вручення через адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Таким чином, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційних скарг сторони захисту, не вбачається.

Також колегія суддів враховує, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 28.06.2020 року та підозрюваному продовжено строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 квітня 2020 року про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 28.06.2020 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3