Справа № 466/7409/20
У Х В А Л А

27 жовтня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференії в залі суду в місті Львові спільне клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, до засудження не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

представника державної установи

«Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

вироком від 26.04.2016 Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185,ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано термін перебування під вартою з 19.03.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 29.06.2016 вирок змінено, вважати засудженим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України в термін відбуття покарання зараховано термін перебування під вартою з 19.03.2016 по 29.06.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок терміну покарання: 19.03.2016, кінець терміну покарання: 09.02.2021.

Адміністрація державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначають, що ОСОБА_3 відбув покарання у виді позбавлення волі 2/3 строку покарання, що становить 4 роки 9 місяців 1 день, не відбув 4 місяці 29 днів, а на день розгляду клопотання становить 3 місяці 12 днів.

За час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_3 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою в СІЗО м.Луцька та УВП (№19) м.Львова порушення вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.

Перебуваючи у державній установі «Львівська виправна колонія №48» з 03.08.2016 один раз порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи один раз заохочувався.

У державну установу «Личакiвська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_3 прибув 22.11.2017. За час відбування покарання в установі три рази порушив режим відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності. Адміністрацією установи чотири рази заохочувався, вважають, що такий став на шлях виправлення, а тому на підставі ст. 81 КК України має право на умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні представник державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_3 клопотання підтримали та просили таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, вважаючи таке передчасним, оскільки на його думку немає достатніх підстав вважати, що засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення. Додатково зазначив, що ОСОБА_3 засуджений за злочин проти власності та знову вчинив злочин після звільнення, раніше неодноразово умовно-достроково звільнявся з місць позбавленн волі, що вказує на те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Перевіривши подані матеріали, дослідивши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши представника державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_5 , пояснення засудженого ОСОБА_6 щодо підтримання клопотання, висновок прокурора ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання, суд вважає, що у задоволенні клопотання лід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст. 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком 26.04.2016 Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185,ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано термін перебування під вартою з 19.03.2016 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 29.06.2016 вирок змінено, вважати засудженим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна. На підставі ч.5 ст.72 КК України в термін відбуття покарання зараховано термін перебування під вартою з 19.03.2016 по 29.06.2016 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З характеристики від 10.09.2020 року щодо засудженого ОСОБА_3 вбачається, що він характеризується посередньо: за час відбування покарання у місцях позбавлення волі чотири рази порушував режим відбуття покарання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, чотири рази заохочувався адміністрацією установи, не працевлаштований.

З долученої до клопотання характеристики та матеріалів особової справи №482-В-17 вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово судимий:

1) вироком від 19.09.2002 Нововолинського міського суду Волинської області за ч.2 ст. 185, ст. 104, ст. 76 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Звільнений 05.01.2005 по відбуттю іспитового строку

2) вироком від 11.11.2005 Нововолинського міського суду Волинської області за ч.2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

3) вироком від 27.11.2006 Нововолинського міського суду Волинської області за ч.1 ст. 122, ст. 71, 72 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. Звільнений 15.08.2008 умовно-достроково на невідбуту частину покарання 1 рік 2 місяці 1 день.

4) вироком від 19.03.2010 Іваничівського районного суду Волинської області за ч.3 ст. 185,ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі.

5) вироком від 30.06.2010 Нововолинського міського суду Волинської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Коломийського міського суду Івано-Франківської області від 06.03.2013 не відбуту частину покарання 1 рік 3 місяці 4 дні замінено на обмеження волі. Звільнений 04.02.2014 умовно-достроково на невідбуту частину покарання 3 місяці 3 дні.

З наведеного вбачається, що засуджений неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково та знову вчинв умисні злочини.

Згідно вироку від 26.04.2016 Нововолинського міського суду Волинської області засуджений ОСОБА_3 визнав вину повністю, однак з довідки в.о. начальника Державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_7 від 10.09.2020 р. вбачається, що ОСОБА_3 не відшкодував витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі 245,52грн., а також завданої ним матеріальної шкода потерпілим.

В зв`язку з наведеним, дослідивши усі дані в їх сукупності, врахувавши те, що засуджений ОСОБА_3 неодноразово судимий за умисні злочини, звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, тобто засуджений вже користувався своїм правом на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, поведінка впродовж відбуття покарання є посередньою, відповідних висновків для себе не зробив і продовжував свою злочинну діяльність. Дані обставини свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення, а тому на даний час відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 .

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні спільного клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги впродовж семи діб з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та проголошений 28.10.2020 року.

Суддя ОСОБА_1