Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/619/20
Провадження № 1-кп/670/119/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 року смт. Віньківці
Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000144 від 22.09.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Петрашівка, Віньковецького району, Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на військовому обліку не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 14.06.2020 року, перебуваючи на місцевому сміттєзвалищі, що за межами смт. Віньківці Хмельницької області, знайшов та умисно залишив собі для власних потреб, тобто незаконно придбав один патрон «Барнаульського верстатобудівного заводу», м. Барнаул, СРСР, 1959 року випуску, який придатний для стрільби; один патрон «Луганського верстатобудівного заводу» м. Луганськ, СРСР, 1966 року випуску, який придатний для стрільби; одинадцять патронів «Тульського патронного заводу», м. Тула, СРСР, 1952, 1967 років випуску, які придатні для стрільби; один патрон «Ульяновського машинобудівного заводу», м. Ульяновськ, СРСР, 1954 року випуску, який придатний для стрільби; два патрони «Машинобудівного заводу ім. Леніна», м. Фрунзе (Бішкек), СРСР, 1954 і 1958 року випуску, які придатні для стрільби.

Після цього ОСОБА_4 , заздалегідь знаючи, що вільний обіг зброї діючим законодавством України заборонено, без передбаченого законом дозволу, діючи умисно, незаконно, в порушення «Положення про дозвільну систему», що затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», що затверджена наказом МВС № 662 від 21 серпня 1998 року, навмисно підняв вказані боєприпаси, тобто незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, боєприпаси без передбаченого законом дозволу.

У подальшому реалізовуючи свій злочинний намір на незаконне зберігання бойових припасів, ОСОБА_4 14.06. 2020 року переніс незаконно придбанні бойові припаси із сміттєзвалища на територію свого домогосподарства, що по АДРЕСА_1 , де зберігав в приміщенні кімнати житлового будинку без передбаченого законом дозволу та мети збуту, доки 22.09.2020 року він звернувся у Віньковецький ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області з повідомленням про вчинення крадіжки з приміщення його житлового будинку, після чого 22.09.2020 року в період з 15 години 40 хвилин по 16 годину 25 хвилин під час проведення огляду житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 в кімнаті житлового будинку було виявлено та вилучено знайдені ОСОБА_4 сімнадцять патронів, шістнадцять з яких є боєприпасами та придатні для стрільби.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

30.09.2020 року у вказаному кримінальному провадженні між прокурором Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
В угоді про визнання винуватості викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 263 КК України, які ніким не оспорюються, зазначено істотні для розглядуваного кримінального провадження обставини.
За умовами вказаної угоди сторони дійшли згоди щодо правильності правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, щиро покаявся,активно сприяв розкриттю злочину.
Сторони погодились на призначення ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді трьох років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України дійшли згоди про його звільнення від відбування покарання з випробуванням з установленням іспитового строку на один рік та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі країни на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації.
Розглядаючи питання про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, підтвердив, що злочин вчинив за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, розкаявся, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, зрозумілі, також він усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник не заперечував проти затвердження вказаної угоди.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КК України та КПК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Також судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст. ст. 469, 470 КПК України та підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в її затверджені не встановлено.
Узгоджена між прокурором та обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів.
На підставі наведеного, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 і призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 314, ст. 368, ст. 370, ст. 373, ст. 374, ст. 474, ст. 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2020 року у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000144 від 22.09.2020 року, укладену між прокурором Віньковецького відділу Городоцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участі його захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік та зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі країни на постійне проживання без дозволу органу з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи у сумі 1307,60 гривень (одна тисяча триста сім гривень 60 коп.).
Речові докази по справі: шістнадцять патронів, які є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї - 7,62х39 мм проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям, до самозарядного карабіну конструкції Сімонова (СКС), автоматів конструкції Калашникова (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РКК, РККС), ручного кулемета конструкції Дегтярьова (РКД) та іншої зброї калібру 7,62х39 мм, які упаковані в сейф-пакет МВС Експертної служби № 2882669 та передані на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Віньковецького ВнП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, -- знищити.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Віньковецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1