У Х В А Л А
Справа № 149/107/20

Провадження №1-кп/149/63/20

29.07.2020 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000090 по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області знаходиться вказане кримінальне провадження.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про заміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, в якому просить суд змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід із застави на тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та є підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому запобігти переліченим ризикам шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не представляється можливим. Просить суд звернути заставу у розмірі 264 000 грн у дохід держави, внесену заставодавцем за ОСОБА_4 для зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки обвинувачений порушує умови запобіжного заходу у виді застави. Також просить суд призначити справу до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 суду надав клопотання в якому просить розгляд клопотання прокурора розглянути у його відсутність, підтримує вказане клопотання та просить суд його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримує клопотання прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_8 суду надав заперечення в якому просить суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та вказує на те, що відносно нього не обрано жодного запобіжного заходу, а тому підстав для його зміни немає. Також просить суд скасувати ухвалу Хмільницького міськраойнного суду Вінницької області від 12.03.2020 року про накладання на нього грошового стягнення в сумі 2102 грн, оскільки вона є безпідставною.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала заперечення свого підзахисного.
Заставодавець ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про відкладення підготовчого судового засідання у зв`язку із її хворобою. Через канцелярію суду надала клопотання про повернення їй сплаченої суми застави в розмірі 264 000 грн, яка вносилась за обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк дії запобіжного заходу закінчився, а тому підстав для застави немає.
Згідно до ч. 9 ст. 182 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового засідання.

Суд дослідивши матеріали справи, клопотання та заперечення, вислухавши думку осіб встановив наступне.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
За висновком Конституційного Суду України, викладеним в рішенні від 23.11.2017 № 1-р/2017, продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність (ч.2ст. 29 Конституції України).
Крім того, Конституційний Суд України також зазначив, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підтвердження наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може перешкоджати будь-яким чином розгляду кримінального провадження, переховуватися від суду, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому розгляду справи, незаконно впливати на свідків, потерпілого.
Так, оскільки взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Згідно ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ч. 11 ст.182 КПК України передбачає, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
У статті 202 ч. 4 КПК України зазначено, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Разом із тим, суд вважає, що хоч і наявні підстав для звернення застави в дохід держави, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся декілька разів в судове засідання будучи належним чином повідомлений, однак в його діях суд не вбачає порушення покладених на нього, при застосуванні запобіжного заходу, обов`язків.
Також суд зазначає, що у разі подальшого порушення обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, прокурор вправі звернутися з вищевказаним клопотання до суду повторно.

Відносно клопотання заставотавця ОСОБА_9 про повернення застави суд вказує, що строк дії застави є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.
Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п.8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2012 р. № 15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012 р. № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.
З урахуванням викладеного, з огляду на те, що у рамках даного кримінального провадження судом здійснюється підготовче провадження, дія запобіжного заходу у виді застави не припинилась, а також те, що питання про повернення застави чи стягнення її в дохід держави також може вирішитись при винесенні вироку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві, тому необхідно відмовити заставодавцеві у задоволенні заявленого клопотання про повернення застави.
Щодо клопотання ОСОБА_4 про скасування ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2020 року, відповідно до якої на ОСОБА_4 накладено грошове стягнення в сумі 2102 грн, що еквівалентно 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд вказує на те, що вказана ухвала є законною, обґрунтованною з підстав зазначених у самій ухвалі, а тому клопотання обвинуваченого про її скасування задоволенню не підлягає.
Разом із тим, у підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 4-8 ч. 1 та ч. 2 ст. 284 КПК України не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства (ст. 291), при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Хмільницькому міськрайонному суду Вінницької області.

Заслухавши учасників судового провадження щодо можливості призначення справи до судового розгляду, суд вважає за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі
У зв`язку із викладеним суд вважає за необхідне зобов`язати орган пробації скласти досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 291, 303, 314-1, 314-316, 372, КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про заміну запобіжного заходу та звернення застави в дохід держави відмовити.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про скасування ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12.03.2020 року відмовити.
У задоволенні клопотання про повернення застави заставодавцю відмовити.
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК Україниу відкритому судовому засіданні в залі Хмільницького міськрайонного суду (22000, м. Хмільник, вул. Столярчука, 4) на 30.07.2020 року о 09.00 год. за участю сторін кримінального провадження.

Зобов`язати Вінницький міськрайонний відділ Філія Державної установи Центр пробації у Вінницькій області надати до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання ухвали суду, досудову доповідь відносно ОСОБА_4 .
Ухвала окремому оскарженню на підлягає.

Суддя ОСОБА_1