Справа № 185/1005/21
Провадження № 1-кс/185/280/21
У Х В А Л А

12 лютого 2021 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Олексіївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, освіта середня спеціальна, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2021 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2020 року за № 0000165, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання ОСОБА_5 02.12.2020 року приблизно о 22.00 год. перебував за місцем свого мешкання: АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме товарів з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 .

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на крадіжку чужого майна, ОСОБА_5 направився до приміщення вказаного магазину, визначивши товари, які в ньому знаходилися, як предмет свого злочинного посягання. Прийшовши до магазину «Продукти», розташованого по вул. Травнева, 39 у с. Олексіївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, та, переконавшись, що поблизу приміщення магазину нікого не має та його дії залишаються таємними і він ніким не поміченими, ОСОБА_5 підійшов до димаря магазину, після чого, за допомого фізичної сили рук, витягнув цеглу, якою був закладений отвір в стіні. Надалі, ОСОБА_5 через отриманий отвір заліз до приміщення магазину, тим самим протиправно проник у приміщення. Перебуваючи у приміщені магазину, ОСОБА_5 , переслідуючи корисливі мотиви, направлені на протиправне отримання матеріальної вигоди, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, викрав: 1 пляшку соняшникової рафінованої олії «Ольвія» об`ємом 3 л, вартістю 159,30 грн.; 1 пачку крупи «Пшеничної Арнаутка» ТМ «Золотий стандарт» вагою 800 г, вартістю 15,00 грн.; 2 пачки макаронів ТМ «Київ Мікс» вагою 1 кг кожна, вартістю 28,40 грн. за штуку, на загальну суму 56,80 грн.; цукерки марки «RoshenEucaliptusmentol» вагою 1 кг, на загальну суму 60,50 грн.; бритву для гоління ТМ «Gilette 2» вартістю 11,20 грн.; мило туалетне тверде 60 г «MonAmi BOVARY» (Клубника) ТМ «Шарм» вартістю 5 грн.; 2 пачки сухариків ТМ «Flint» зі смаком бекону вагою 110 г, вартістю 12 грн. за штуку, на загальну суму 24,00 грн.; пачку сухариків ТМ «Flint» зі смаком бекону вагою 70 г, вартістю 8,90 грн.; мандарини (3 штуки) загальною вагою 0,582 г, вартістю 39,00 грн. за кілограм, на загальну суму 22,70 грн.; 1 пару шкарпеток ТМ «LYCRA» Житомир 27 29, вартістю 15,80 грн.; 1 пачку пельменів ТМ «Лепота» вагою 1 кг, вартістю 49,00 грн.; 1 пачку крупи «Гречана» ТМ «ХЦЗ» 800 г, вартістю 49,50 грн.; 3 цукерки «Nougat» вагою 0,032 г, вартістю 92,00 грн. за кілограм, загальною вартістю 2,95 грн.; 2 цукерки «Ромашка» вагою 0,014 г, вартістю 99,40 грн. за кілограм, на загальну суму 1,40 грн.; салат з квашеної капусти «Весінній» ТМ «Чудова марка» вагою 1 кілограм, вартістю 45,00 грн.; 2 лампочки ТМ «Iskra» 60 Вт, в кількості 2 штук, вартістю 7,30 грн. за штуку, на загальну суму 14,60 грн., які належать ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів своє кримінальне правопорушення, направлене на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 541,65 грн.

Умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

Крім того, ОСОБА_5 11 лютого 2021 року приблизно о 05 годині 00 хвилин рухався по АДРЕСА_1 , де побачив продуктовий магазин, і у останнього в указаний час виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення, а саме продуктів харчування, що перебувають у вказаному магазині.

У подальшому, ОСОБА_5 , з метою скоєння крадіжки, підійшов до приміщення продуктового магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , впевнившись, що у приміщенні магазину нікого немає, наблизився до одного з металопластикових вікон, підняв із землі металеву урну, за допомогою якої розбив вікно.

Далі, ОСОБА_5 у цей же день, тобто 11 лютого 2021 року, приблизно о 05 годині 10 хвилин, перебуваючи біля вказаного вікна, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю контролю зі сторони власника майна та тим, що в цей час за ним ніхто не спостерігає і він діє ніким не поміченим, з корисливих мотивів, через розбите вікно проник до середини продуктового магазину, розташованого по АДРЕСА_3 , звідки з приміщення магазину викрав грошові кошти в сумі 2 200,00 грн., що належать ОСОБА_8 , завдавши останній матеріального збитку на суму 2 200,00 грн., а також викрав цигарки марки «Davidoff» вісім пачок, цигарки марки «Прима» одну пачку, цигарки марки «Palermo» одну пачку, електричний чайник марки «Філіпс» сріблястого кольору, пачку гречки марки «Купуй вітчизняне» вагою 1 кг, пачку гороху марки «Хуторок» шліфований вагою 1 кг, прокладки жіночі марки «Олвеіс» одну упаковку, що належать ОСОБА_9 , завдавши останній збитку на загальну суму 2 000,00 грн.

Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення.

11.02.2021 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

11.02.2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколами оглядів від 03.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено майно, яке було викрадено з вказаного магазину; 03.12.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було вилучено майно, яке було добровільно видане ОСОБА_5 , яке він викрав у вказаному магазині; 11.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено майно, яке було викрадено з вказаного магазину; 11.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено слід низу взуття; 11.02.2021 року за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було вилучено слід низу взуття; 11.02.2021 року за адресою: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, поблизу с. Олексіївка, в ході якого було вилучено майно, яке було добровільно видане ОСОБА_5 , яке він викрав у вказаному магазині;

- показами свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;

- показами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ;

- висновками експертів № 4311/20 від 14.12.2020, № 19/104-17/2/500 від 11.12.2020;

- протоколом затримання ОСОБА_5 .

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини проти власності, після вчинення ним вказаних злочинів до правоохоронних органів не звернувся, під загрозою застосування до нього суворого покарання у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, у якому він підозрюється, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні. Враховуючи також той факт, що ОСОБА_5 не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, останній може вчинити й інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обов`язків підозрюваним та не забезпечить запобігання вищезазначених ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначивши, що слідчим не доведено ризики у кримінальному провадженні.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.12.2020 року за № 0000165 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

11.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, схильний до вчинення злочинів проти власності, не має постійного місця роботи, постійного джерела доходу, що в свою чергу свідчить про нестійкість соціальних зв`язків, враховуючи також існування ризиків незаконного впливу на інших учасників кримінального правопорушення з метою схилення їх до надання суду неправдивих свідчень на його користь, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, а саме те, що він не працює, тяжкість правопорушення, за вчинення якого він підозрюється, вважаю за необхідне визначити йому заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_5 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з 09 години 15 хвилин 11 лютого 2021 року.

Строк дії ухвали - до 09 години 15 хвилин 04 квітня 2021 року.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1