Провадження № 11-сс/4820/38/21
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2021 року м. Хмельницький
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

представника скаржника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0000525 від 25 червня 2019 року за апеляційною скаргою представника скаржника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року,

в с т а н о в и л а :
10 грудня 2020 року адвокат ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою в інтересах ОСОБА_8 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_9 від 23 березня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від 25 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000525 від 25 червня 2019 року відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні вказаної скарги, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що висновок слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України ґрунтується на всебічному, повному дослідженні всіх обставин кримінального провадження, належної оцінки доказів, здійсненої відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Процесуальне рішення у формі постанови про закриття кримінального провадження відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній проаналізовані показання свідків, дана їм оцінка, викладені відповіді на усі постановлені в заяві про вчинення кримінального правопорушення питання і вірно викладені висновки, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття.
Не погоджуючись із таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому від 23 березня 2020 року та ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження.

Зазначає, що ОСОБА_8 був відсторонений від займаної посади, внаслідок чого йому була заподіяна істотна шкода.

Окрім того, вказує, що ОСОБА_8 під час інкримінованих йому дій був працівником правоохоронного органу, що зумовлювало проведення розслідування кримінального провадження № 0000075 від 07.02.2018 року слідчими органів ДБР, а не органами Національної поліції.

Посилання слідчого судді на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 364 КК України вважає недоречним.

Мотивувальна частина постанови слідчого суперечить її резолютивній частині, оскільки згідно мотивувальної частини слідчий вказує на те, що факт завдання істотної шкоди не доведений, а згідно резолютивної частини слідчий закрив кримінальне провадження у зв`язку із встановленою відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Разом з тим, представник скаржника зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що з огляду на роз`яснення Пленуму Верховного Суду, які викладені у п. 21 постанови № 5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», така підстава закриття кримінального провадження як відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є неправильною.

Крім того, представник скаржника просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді посилаючись на те, що такий пропустив з поважних причин, зокрема, ухвалу отримав лише 28.12.2020 року.
Як вбачається із матеріалів справи, зокрема із протоколу судового засідання від 23.12.2020 року, такий не містить відомостей про присутність учасників під час проголошення резолютивної частини ухвали слідчого судді. Разом з тим, матеріали справи також не містять підтвердження надіслання скаржнику або його представнику копії повного тексту ухвали. Із апеляційної скарги вбачається, що сторона захисту ознайомилась із повним текстом ухвали лише 28 грудня 2020 року, що підтверджується підписом скаржника ОСОБА_8 на обкладинці матеріалів справи про отримання копії ухвали. Отже, саме цього дня він дізнався про мотиви прийнятого рішення. З апеляційною скаргою представник ОСОБА_8 звернувся 05.01.2021 року, що підтверджується штемпелем суду на ній. Враховуючи, що представник скаржника звернувся до суду з апеляційною скаргою протягом п`ятиденного строку з моменту отримання копії ухвали, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущений не був, а тому підстави для його поновлення відсутні.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника скаржника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги з мотивів, наведених у ній, прокурора, який заперечив проти задоволення такої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Вищезазначені вимоги закону були дотримані слідчим суддею при винесенні ухвали та слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_9 під час розслідування кримінального провадження № 0000525 та прийняття рішення про його закриття, у зв`язку з відсутністю в діях старшого слідчого Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 та прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема із витягу з кримінального провадження, 25 червня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000525 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.06.2019 року за № 686/15923/19, якою зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_8 від 24.04.2019 року про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України працівниками Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, зокрема начальником слідчого відділу ОСОБА_11 та прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 . Правова кваліфікація ч. 1 ст. 365 КК України.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснювалось Другим Слідчим відділом ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому.

23 березня 2020 року слідчий виніс постанову про закриття даного кримінального провадження, у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000525 від 25.06.2019 року за заявою ОСОБА_13 від 24.04.2019 року проведено всі можливі слідчі дії, направлені на встановлення обставин кримінального правопорушення. В їх ході з`ясовано, що факт перевищення влади або службових повноважень слідчим Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 та прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 не знайшов свого підтвердження.

Диспозиція ч. 1 ст. 365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Безпосередній об`єкт кримінального правопорушення - встановлений порядок службової діяльності в правоохоронних органах.

Об`єктивну сторону перевищення влади або службових повноважень складає сукупність трьох ознак: 1) вчинення дій, які явно виходять за межі наданих працівнику правоохоронного органу прав чи повноважень; 2) суспільно небезпечні наслідки у виді істотної шкоди зазначеним у законі правоохоронюваним правам або інтересам; 3) причинний зв`язок між дією і наслідками.

Суб`єкт злочину - спеціальний (працівник правоохоронного органу).

Суб`єктивна сторона перевищення влади або службових повноважень характеризується виною у формі прямого умислу.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365 КК України, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 КПК України слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених зокрема працівником правоохоронного органу .

Відповідно до ч. 1 Розділу Х Прикінцевих положень КПК України норми частини четвертої статті 216 КПК України вводяться в дію з дня початку діяльності Державного бюро розслідувань України, але не пізніше п`яти років з дня набрання чинності цим Кодексом.

Станом на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2018 року у кримінальному провадженні № 0000075 щодо ОСОБА_8 про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України Державне бюро розслідувань України свою роботу ще не розпочало.

Лише 27 листопада 2018 року Державне бюро розслідування оголосило про початок роботи, у зв`язку з чим запрацював центральний апарат та всі його територіальні управління.

Тому, досудове розслідування кримінального провадження № 0000075 від 07.02.2018 року щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України здійснював уповноважений суб`єкт слідчий СВ Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Тобто, слідчий Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 та прокурор Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 не вчиняли дій, які явно виходять за межі наданих їм повноважень.

Отже, в діях слідчого ОСОБА_11 та прокурора ОСОБА_12 відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, що полягає у перевищенні влади або службових повноважень, тобто вчинення дій, які явно виходять за межі наданих їм законом прав і повноважень.

З огляду на вказане, суб`єктивна сторона вищезазначеного злочину, яка характеризується виною у формі прямого умислу та полягає саме в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень також відсутня.

Враховуючи викладене, слідчий, проаналізувавши склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України та врахувавши всі обставин справи, прийшов до правильного висновку про відсутність в діях слідчого Красилівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 та прокурора Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 складу вищевказаного кримінального правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 05.12.2018 року (справа № 301/2178/13-к, провадження № 13-57кс18) заподіяння наслідків у вигляді істотної шкоди в розумінні пункту третього примітки ст. 364 КК України не є обов`язковою умовою для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 365 КК України.

Отже, посилання слідчого судді на обов`язкову наявність під час вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України істотної шкоди, суперечить вищевказаній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, а тому є зайвим.

Невиплата ж ОСОБА_8 заробітної плати, що є наслідком відсторонення його від виконання посадових обов`язків, обумовлене розслідуванням кримінального провадження щодо нього, про що правильно зазначено слідчим суддею та з чим погоджується апеляційний суд.

Разом з тим, посилання слідчого у мотивувальній частині постанови на закриття кримінального провадження у зв`язку із недоведеністю вчинення злочину також є зайвим, оскільки провадження закрито з іншої підстави через відсутність в діях ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складу злочину, що не вплинуло в кінцевому результаті на правильність прийнятого рішення.

Висновок слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження підтверджується зібраними матеріалами, які не спростовуються обставинами, вказаними в апеляційній скарзі представником скаржника.

На думку колегії суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що висновки слідчого, викладені в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам закону та ґрунтуються на матеріалах справи.

Колегія суддів приходить до висновку, що дійсно, в даному кримінальному провадженні в діях слідчого та прокурора відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а тому постанова слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_9 від 23.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000525 від 25.06.2019 року, є законною і обґрунтованою, винесеною відповідно до вимог КПК України.

Посилання представника скаржника на те, що така підстава закриття кримінального провадження як відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є неправильною, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки така підстава передбачена чинним кримінальним процесуальним законодавством, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Твердження апелянта про те, що слідчий суддя у своїй ухвалі недоречно послався на рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 364 КК України апеляційний суд не бере до уваги, оскільки у вказаному рішенні Конституційний Суд України наводить роз`яснення поняттю «працівник правоохоронного органу» та хто саме належить до працівників правоохоронного органу.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростовували висновки слідчого судді та вплинули на законність судового рішення в частині закриття кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 на постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Хмельницькому ОСОБА_9 від 23.03.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000525 від 25.06.2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника скаржника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4