ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/3590/20 Номер провадження 11-сс/814/965/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні провадження в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 09 жовтня 2020 року.

Цією ухвалою у задоволенні клопотання начальника СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області про дозвіл на затримання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з початковою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, останній час проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовлено.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 25.04.2004 року, о 21.00 год., перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , завдав удари в область голови ОСОБА_8 , що спричинили тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, від яких потерпілий помер.

18.05.2004 року винесено постанову про притягнення ОСОБА_7 в якості обвинуваченого, однак її пред`явлено не було, оскільки за місцем проживання ОСОБА_7 був відсутній.
18.05.2004 року постановою слідчого Крюківського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 оголошено в розшук.
13.12.2012 року відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, внесено до ЄРДР за №0000167.
11.06.2020 року ОСОБА_7 заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
16.06.2020 року постановою слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 оголошено в розшук.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, слідчим не додано відомостей на підтвердження вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру. Наявний в матеріалах провадження витяг з ЄРДР не відповідає обставинам, наведеним в клопотанні слідчого, та є витягом з іншого кримінального провадження №0001304 від 08.10.2020 року.
Крім того, з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше 15 років, що, у відповідності до ч.2 ст.49 КК України, є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності при наявності її згоди чи звільнення від покарання в разі ухвалення обвинувального вироку.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання та надати дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що матеріали провадження містять достатні докази стосовно наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, що є підставою для затримання підозрюваного з метою приводу до суду.
При цьому, положення ч.2 ст.183 КПК України містять вичерпний перелік підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею не взято до уваги, що підозрюваний за викликом до слідчого не з`являється, в період з 2004 року до цього часу переховується від органу досудового розслідування, його місцезнаходження є невідомим, оголошений в державний та міждержавний розшук, вчинив тяжкий злочин, за який йому загрожує покарання від семи до десяти років позбавлення волі.
Інші учасники ухвалу слідчого судді не оскаржували.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.
За змістом ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу. Таке клопотання може бути внесене разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Положеннями ч.2 ст.187 КПК України, визначено, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.
Відповідно до ч.4 ст.189 КПК України, слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені в клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний , обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, як того вимагають приписи ст.189 КПК України та всупереч твердженням апелянта.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом ВП №1 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000167 внесеного до ЄРДР 13.12.2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Звертаючись до суду із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу в межах даного кримінального провадження, слідчий, всупереч ч.6 ст.132 КПК України, долучив до матеріалів витяг із ЄРДР від 08.10.2020 року у кримінальному провадженні №0001304, короткий виклад обставин якого свідчить про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України.
Крім того, відсутні відомості щодо направлення ОСОБА_7 повідомлення про підозру від 11.06.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та дані про його вручення чи отримання підозрюваним.
В судове засідання апеляційного суду прокурор безпосередньо не з`явився, надавши свої пояснення з приміщення іншого суду в режимі відеоконференції, матеріалів кримінального провадження для ознайомлення не надав, що позбавляє суд можливості перевірити обставини вручення повідомлення про підозру.
Разом з тим, відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.
Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
За змістом клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні 25.04.2004 року тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, проте ухилився від досудового розслідування, в зв`язку з чим був оголошений в розшук з 18.05.2004 року.
Таким чином, з часу вчинення кримінального правопорушення на момент розгляду клопотання в апеляційному суді минуло понад п`ятнадцять років, що є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України чи звільнення її від покарання на підставі ст.74 КК України.
Доводи прокурора про наявність підстав для надання дозволу на затримання з метою приводу є необґрунтованими та такими, що суперечать матеріалам провадження.
Відповідно до ч.4 ст.189 КК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого.
Однак, з урахуванням положень ст.49 КК України причин для тримання ОСОБА_7 під вартою на даний час немає, як і немає підстав для затримання останнього з метою його приводу в судове засідання для розгляду відповідного клопотання.
Отже, висновки слідчого судді про відсутність підстав для надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу в судове засідання ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні обставинах, а саме рішення прийняте у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 09 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4