УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000922від 14.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000922від 14.08.2020за ознаками скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У ході проведення слідчих дій встановлено, що 14.08.2020, до слідчого управління ГУ НП в Одеській області надійшла інформація про те, що на території м. Одеса та Одеської області діє група осіб, учасники якої займаються незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме зберіганням, фасуванням, виготовленням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Разом з тим, під час проведення слідчих (розшукових) дій, органом досудового розслідування при оперативному супроводі УБН в Одеській області ДБН НП України в встановлено, що до складу вказаної групи осіб входить, підозрюваний, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

16.12.2020 під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні.
Далі, вище перелічені речі, предмети та документи оглянуті, після чого у відповідності до ст. 98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 16.12.2020, визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям та об`єктом протиправних дій, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій та відповідних криміналістичних експертиз у науково - дослідних експертних установах.
З метою забезпечення збереження вилученого майна, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення на них арешту.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, обов`язок повідомлення такої особи про дату та час судового засідання покладався на сторону обвинувачення.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000922від 14.08.2020 рокуздійснюється в тому числі, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, в рамках вказаного кримінального провадження, 18.12.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З огляду на викладене, оскільки в ході проведення обшуку стороною обвинувачення було вилучено майно, яке може містити відомості на підтвердження факту та обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також яке могло бути набутим кримінально-протиправним шляхом, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність такого майна категорії речових доказів (ч. 1 ст. 98 КПК України), що в свою чергу свідчить про наявність необхідності у забезпеченні його збереження.
Крім того, слідчий суддя враховує, що санкція кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України, про підозру у вчиненні якого було повідомлено ОСОБА_5 , передбачає як додаткове покарання конфіскацію майна, що свідчить на теперішній час й про наявність необхідності в забезпеченні подальшої можливої конфіскації майна в рамках даного кримінального провадження.
Викладене свідчить про наявність правових підстав для накладення арешту майна в рамках даного кримінального провадження, в зв`язку з чим з огляду на обґрунтованість поданого стороною обвинувачення клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в його задоволенні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000922від 14.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене 16.12.2020 під час особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме на:

1)портмоне чорного кольору, в якому знаходяться в сумі 272 гривні, а саме, - 1 купюра номіналом 200 гривень, серійний номер ЕЄ7195269, 1 купюра номіналом 50 гривень, серійний номер АА7096133, 1 купюра номіналом 20 гривень, серійний номер ЮВ3905314, дві купюри номіналом по 1 гривні, №№МЖ6662651, ПИ4201402; банківська картка «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 ; дисконтні картки у кількості 4 шт.; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_5 № НОМЕР_2 ;

2)мобільний телефон марки «Samsung», ІМЕІ1 НОМЕР_3 , із сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 ;

3)мобільний телефон марки «IPHONESS», із сім-картою № НОМЕР_5 оператора мобільного зв`язку «лайфселл», ІМЕІ НОМЕР_6 ;

4)жіночий наручний годинник «HUBLOT», без ремінців;

5)зіп-пакет з сім-картою мобільного оператора «лайфселл» № НОМЕР_7 ;

6)квитанція з ломбарду «Єврофінанс» на ім`я ОСОБА_5 ;

7)квитанція з магазину «Цитрус» №ОА 0006639;

8)запальничка «GLIPER»;

9)запальничка «BIG»;

10)пачка цигарок «MORLBORO»;

11)шість полімерних зіп-пакети з кристалічною речовиною, загальною вагою 14 грамів;

12)експрес-тест фірми «IDENTIFICATION Amphetamine, METHAPHETAMINE» із залишками тестованої речовини, опечатаний в спеціальний полімерний пакет №SUD1000170;

13)експрес тест фірми «IDENTA GENERAL Screening Drugs» із залишками тестованої речовини, опечатаний в спеціальний полімерний пакет №SUD1000170, що передбачає собою заборону відчуження такого майна.
Ухвала підлягає виконанню старшим слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1