Справа № 443/1623/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/628/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.01.2020, якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення сукупного вироку суду Республіки Польща від 13.11.2017 у відповідність до законодавства України щодо засудженого ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8
засудженого - ОСОБА_6 ,

встановила:
Даною ухвалою було задоволено клопотання Міністерства юстиції України та приведено у відповідність вирок Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014, яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з умовним відстроченням виконання покарання з випробувальним терміном 4 роки, за вчинення злочину передбаченого § 1 статті 177 у зв`язку з § 1 статті 178, у зв`язку з § 2 статті 11 КК Польщі, а саме ОСОБА_6 вважається засудженим за:

- ч. 1 ст. 286 КК України до 3 (трьох) років обмеження волі.

Приведено у відповідність із законодавством України вирок Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015, яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді 9 років позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого § 1 статтею 13, у зв`язку з § 1 статтею 148 у збіжності з § 1 статті 157 у зв`язку з § 2 статті 11 КК Польщі, а саме ОСОБА_6 вважається засудженим за:

- ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі;

- ч. 1 ст. 122 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Приведено у відповідність вирок Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017, яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді 4 місяці позбавлення волі за вчинення злочину передбаченого §1 ст. 270 КК Польщі, а саме ОСОБА_6 вважається засудженим за:

- ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вироком Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017 покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014, повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015, та остаточно з урахуванням ст. 72 КК України призначено ОСОБА_6 покарання у виді 10 (десять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахується з 04.09.2016.

У відповідності до ч.5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано строк його перебування під вартою з 05.02.2010 до 07.02.2010 та від 14.12.2011 до 09.04.2014 із розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення.

У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України у редакції Закону України № 838 -VІІІ від 26.11.2015 у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано строк його перебування під вартою з 04.09.2016 по 13.11.2017 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з даною ухвалою в частині перерахунку строку перебування під вартою, до вступу вироку в законну силу, засуджений подав апеляційну скаргу в якій просить змінити її та зарахувати йому в строк відбування покарання період з 05.02.2010 по 07.02.2010 та з 14.12.2011 по 09.04.2014 із розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Крім того зазначає, що розгляд клопотання Міністерства юстиції проводили без його участі. Із Республіки Польща його було етаповано у ДУ «Львівська УВП №19» лише 30.04.2020, після чого йому було вручено копію оскаржуваної ухвали.

Апелянт зазначає, що у Республіці Польща він утримувався в слідчому ізоляторі в жахливих умовах, його права були порушенні, оскільки до нього не допускали родичів, адвоката, вилучали особисті речі, здійснювалося повне ігнорування його вимог адміністрацією місць попереднього ув`язнення.

Заслухавши доповідача, міркування засудженого та його захисника про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що згідно сукупного вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017 ОСОБА_6 засуджений до покарання у вигляді 10 років 6 місяців позбавлення волі на підставі вироків, які набрали чинності, а саме: вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 16.10.2013 з урахуванням вироку Апеляційного суду у Варшаві від 18.02.2014; вироку Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 03.03.2015; вироку Районного суду міста Варшава Прага Полуднє у Варшаві від 01.03.2017.

Постановою Окружного суду ВаршаваПрага у Варшаві від 29.03.2018 встановлено правову допустимість передачі засудженого ОСОБА_6 для подальшого відбуття покарання, призначеного сукупним вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017.

ОСОБА_6 відбував покарання у пенітенціарному закладі у Перемишлі, кінець строку відбуття покарання 02.11.2024.

Міністерство юстиції України у своєму клопотанні, відповідно до вимог ст.ст. 609-610 КПК України та ст.ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, просило визначити за КК України правову кваліфікацію діянь, у вчинені яких ОСОБА_6 визнано винним за сукупним вироком Окружного суду Варшава Прага у Варшаві від 13.11.2017 та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_6 на підставі вироку суду, зазначивши про початок відбування строку покарання.

Згідно ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
У відповідності з положеннями ч.1 ст. 7 КК України, громадяни України, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Нормою ст. 602 КПК України визначено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Запит про виконання вироку суду іноземної держави розглядає Міністерство юстиції України, а встановивши його відповідність умовам, передбаченим міжнародним договором України, направляє до суду відповідне клопотання про його визнання і виконання вироку суду іноземної держави.
Процедура розгляду судом вказаного питання передбачена ст. 610 КПК України, якою визначено територіальну підсудність розгляду зазначеного клопотання, коло осіб, участь яких є обов`язковою в судовому розгляді, перелік документів, що подаються разом з клопотанням та повноваження суду при розгляді такого клопотання.
Згідно з ч. 3,4 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави, дотримуючись тривалості призначеного таким вироком покарання, крім передбачених законом випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.
Згідно із Конвенцією про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, яка набрала чинності для України з 01 січня 1996 рок, зокрема, пунктом «b» частини 1 статті 9, визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Згідно ч.4 ст. 10 КК України виконання в Україні вироку іноземного суду чи міжнародної судової установи можливо, якщо діяння, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, згідно з цим Кодексом визнається злочином або було б злочином у разі його вчинення на території України.
Відповідно до ч.2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Положення ч.5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст. 4 КК.
З матеріалів провадження вбачається, що злочинні діяння, за які відбуває покарання засуджений ОСОБА_6 були вчинені ним до 20.06.2017. Відтак при зарахуванні засудженому в строк покарання строку попереднього ув`язнення підлягало застосуванню положення ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до наявних матеріалів щодо засудженого ОСОБА_6 в межах даної справи були застосовані строки фактичного позбавлення волі в період з 05.02.2010 по 07.02.2010, від 14.12.2011 по 09.04.2014, від 04.09.2019 по 13.11.2017.
Проте зазначені обставини частково залишились поза увагою суду першої інстанції при приведенні вказаного вироку у відповідність із законодавством України, внаслідок чого суд не прийняв рішення про зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення в строк визначеного покарання відповідно ч.5 ст. 72 КК в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 у період з 05.02.2010 по 07.02.2010, від 14.12.2011 по 09.04.2014, що є підставою для зміни ухвали суду.
Крім того, в апеляційній скарзі засуджений покликається на неналежне до нього відношення зі сторони адміністрації місць утримання ув`язнених в Республіці Польща, однак це не може бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції України, оскільки суди першої та апеляційної інстанції лише приводять призначене засудженому покарання іноземної держави у відповідність до діючого законодавства України.
Доводи засудженого в апеляційній скарзі про розгляд клопотання про приведення вироку у відповідність із законодавством України за його відсутності, що свідчить про незаконність судового рішення, не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону. Адже відповідно до ч.1 ст. 610 КПК України судовий розгляд клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України здійснюється за участю прокурора.
Участь інших учасників при розгляді такого клопотання закон не передбачає. Крім того, приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, передує передачі цієї особи в установу системи виконання покарань України, тобто, на момент розгляду клопотання, засуджений фактично знаходиться в установі виконання покарання іноземної держави, а відтак забезпечити його присутність у суді першої інстанції України не було можливим і це суперечило б чинному законодавству.
З врахуванням зазначеного вище, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року, якою задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення сукупного вироку суду Республіки Польща від 13.11.2017 у відповідність до законодавства України щодо засудженого ОСОБА_6 - змінити в частині зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання час його тримання під вартою з 05.02.2010 по 07.02.2010 року та з 14.12.2011 по 09.04.2014 року з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

У решті ухвалу суду залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: