КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною представника підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти в сумі 1 500 доларів США, вилучені під час огляду 26 травня 2020 року у ОСОБА_9 з її особистої сумки з наступними серіями та номерами: KB 63030866K; KF19233945A; HE 83537504B KE 84869417A; KB82357554M; HB90801771N; HG 71024718A; KE 01542189B; HB04075937J; AB 08053279T; KL97917581D; KG 27191866A; KB64855313J; HG 78495998A; KB 75299573F.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного в клопотанні слідчого майна.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.
Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідностю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону при її прийнятті.

ОСОБА_6 вказує, що він є адвокатом та був затриманий за передачу неправомірної вигоди прокурору ОСОБА_9 , однак доказів вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, до вказаного клопотання, крім показань свідка ОСОБА_9 , не надано.
Також, апелянт стверджує, що особа, яка склала повідомлення про підозру, не мала повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні. 27 травня 2020 року в приміщенні прокуратури Київської області ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 369 КК України, від підпису якої останній відмовився, оскільки прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 не було надано доручення керівника регіональної прокуратури на оголошення підозри адвокату. Вказана підозра була підписана керівником регіональної прокуратури ОСОБА_10 , а оголошена прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 . В той же час , повідомити про підозру ОСОБА_6 , як адвокату колегії адвокатів Київської області, міг лише прокурор Київської області.
Крім того, як зазначає апелянт, оскаржувана ухвала слідчого судді суду першої інстанції винесена з порушенням вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки згідно протоколу авторозподілу вказана справа надійшла на розгляд до суду першої інстанції 29 травня 2020 року, а розглянута 02 червня 2020 року, в той же час, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів здня його надходження до суду.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22 травня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Після надання неправомірної вигоди службовій особі - прокурору ОСОБА_9 , котра є службовою особою, яка займає відповідальне становище, за вчинення нею в інтересах третьої особи дії з використанням наданої їй влади та службового становища, адвоката ОСОБА_6 26 травня 2020 року було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Крім того, 26 травня 2020 року на підставі добровільної письмової згоди прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_9 проведено огляд її сумочки, в ході якого в загальному її відділі виявлено предмети, зовні схожі на грошові кошти, номінальною вартістю 100 доларів США, в загальній сумі 1 500 доларів США.

27 травня 2020 року винесено постанову про визнання речовими доказами грошових коштів в сумі 1 500 доларів США, вилучених під час огляду 26 травня 2020 року у ОСОБА_9 з її особистої сумки, так як вони є предметом злочину.

27 травня 2020 року старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти в сумі 1 500 доларів США, вилучені під час огляду 26 травня 2020 року у ОСОБА_9 з її особистої сумки з наступними серіями та номерами: KB 63030866K; KF19233945A; HE 83537504B KE 84869417A; KB 82357554M; HB 90801771N; HG71024718A; KE 01542189B; HB04075937J; AB 08053279T; KL97917581D; KG 27191866A; KB64855313J; HG 78495998A; KB 75299573F.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та накладено арешт на грошові кошти в сумі 1 500 доларів США, вилучені під час огляду 26 травня 2020 року у ОСОБА_9 з її особистої сумки.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000100, про накладення арешту на вищевказані грошові кошти, слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до обгрунтованого висновку, що вищевказане майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідно накласти арешт на майно.

З урахуванням цього, слідчий суддя, всупереч ствердженням автора апеляційної скарги, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вищевказані грошові кошти, оскільки вони, як вважає колегія суддів, відповідають критеріям ст. 98 КПК України та постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 27 травня 2020 року правомірно визнані речовими доказами (а.с.44-46).
Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказані грошові кошти, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи автора апеляційної скарги про те, що арешт на вищевказане майно накладено безпідставно, без наявності правових підстав, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт слідчим суддею накладено правомірно, відповідно до вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Що стосується посилань апелянта на те, що особа, яка склала повідомлення про підозру не мала повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні та те, що ОСОБА_6 як адвокату колегії адвокатів Київської області пред`явити підозру може лише прокурор Київської області, то вони не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності законних підстав для накладення арешту ви вилучені грошові кошти. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування з встановленням наявних у кримінальному провадженні доказів, які вказують на відповідність майна вимогам ст. 98 КПК України.

Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тому, посилання автора апеляційної скарги на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру з порушенням вимог КПК України, що ніби то свідчить про незаконність арешту майна, є безпідставними.
Що стосується доводів ОСОБА_6 про те, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки згідно протоколу авторозподілу вказана справа надійшла на розгляд до суду першої інстанції 29 травня 2020 року, а розглянута 02 червня 2020 року, то вони не є передбаченими законом підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Крім того, слід зазначити, що хоча клопотання про арешт майна й розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, однак слідчий суддя при цьому зобов`язаний всебічно дослідити обставини кримінального провадження, з`ясувати підстави, визначені в ч. 2 ст. 173 КПК України та постановити рішення в порядку ст. 370 КПК України.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Інші доводи, на які посилається в апеляційній скарзі ОСОБА_6 також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено та не вбачаються такі і зі змісту апеляційної скарги.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга навіть з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_8 , та накладено арешт на грошові кошти в сумі 1 500 доларів США, вилучені під час огляду 26 травня 2020 року у ОСОБА_9 , з її особистої сумки, з наступними серіями та номерами: KB 63030866K; KF19233945A; HE 83537504B KE 84869417A; KB82357554M; HB90801771N; HG 71024718A; KE 01542189B; HB04075937J; AB 08053279T; KL97917581D; KG 27191866A; KB64855313J; HG 78495998A; KB 75299573F- залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3100/2020
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1