ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/534/19 Номер провадження 11-кп/814/869/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 травня 2020 року , -

за участю : прокурора ОСОБА_8 ,

захисник адвоката ОСОБА_9 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

представника Центру пробації ОСОБА_10

в с т а н о в и л а :

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29 травня 2020 року подання Полтавського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі ОСОБА_7 задоволено та направлено засудженого для відбування покарання , призначеного вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 березня 2019 року у виді позбавлення волі , взявши засудженого під варту негайно із зали суду.

Приймаючи таке рішення суд зазначив , що засуджений не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки , вчинив адміністративні правопорушення і не бажає ставати на шлях виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала
Не погодившись з вказаним рішенням адвокат ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвали та постановити нову , якою подання органу пробації про скасування іспитового строку і направлення в місця позбавлення волі залишити без задоволення.

На переконання доводів апеляції посилається на те , що судове рішення є незаконним та необґрунтованим , висновки суду не відповідають фактичним обставинам . Неявки не реєстрацію пов`язані із переїздом на нове місце проживання із дозволу органу пробації , перебуванням на лікуванні , про , що також був повідомлений інспектор органу пробації. Посилається також на те , що факти притягнення до адміністративної відповідальності не свідчать грубе нехтування громадським спокоєм , мораллю та людською гідністю та не можуть бути підставою для висновку , що він не бажає ставати на шлях виправлення. Посилається також не те , що засуджений ОСОБА_7 одружений , працює , хоч і не офіційно , не притягувався до кримінальної відповідальності , має на утриманні двох дітей. Вважає , що суд прийшов до передчасних висновків про невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні
В судовому засіданні адвокат та засуджений ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Прокурор в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги.

Представник органу пробації в судовому засіданні заперечувала з приводу задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача , пояснення учасників судового провадження та представника «Центру пробації» на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали судового провадження , особову справу засудженого , перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Так , апеляційним судом встановлено , що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14 березня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2 КК України, та призначено йому покарання :

-за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 ( трьох ) років позбавлення волі;

-за ст. 190 ч. 2 КК України до 2 ( двох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом часткового складення призначених покарань у вигляді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів зараховано невідбуту частину покарання згідно вироку Полтавського райсуду Полтавської області від 13.12.2018 року у вигляді 3 ( трьох ) місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у вигляді 4 ( чотирьох ) років 3 ( трьох ) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування основного покарання з випробуванням на 3 ( три ) роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покладено на засудженого обов`язки згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України , а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України , якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення , що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення , суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Як встановлено судом першої інстанції 16.10.2019 засуджений ОСОБА_7 був поставлений на облік в Полтавському РВ з питань пробації за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , йому було роз`яснено порядок та умови випробувального строку , відібрано розписку , визначено дні явки для реєстрації .

Розглядаючи клопотання суд першої інстанції встановив , що засуджений ОСОБА_7 не виконав покладені на нього судом обов`язки , не з`явився для реєстрації 02.01.2019 та 05.02.2020 та двічі , а саме 03.02.2020 та 14.02.2020 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.ст.178 ч.1 , 185 КУпАП , відповідно. Крім того встановлено було судом і той факт , що засуджений залишив визначене йому місце проживання без згоди органу пробації. Встановлено було судом також , що органом з питань пробації було зафіксовано випадки неявки засудженого для реєстрації вже після звернення до суду із клопотанням , а саме 01.04.2020 , 15.04.2020 , 06.05.2020.

Встановивши зазначені обставини суд дійшов висновку , що засуджений не виконує покладені на нього судом обов`язки , вчинив два адміністративні правопорушення , вперто не бажає стати на шлях виправлення і тому направив його для відбування покарання за вироком суду.

Із вказаним висновком суду першої інстанції частково погоджується і колегія суддів апеляційної суду.

В контексті положень статті 78 КК України ,колегія суддів вважає , що має місце невиконанням засудженим ОСОБА_7 покладених на нього вироком суду обов`язків у вигляді неявки для реєстрації та залишення місця проживання , що є підставою для направлення для відбування призначеного вироком суду покарання.

Доводи апеляційної скарги адвоката колегія суддів вважає непереконливими.

Так , матеріалами провадження підтверджено і апеляційним судом встановлено , що засуджений ОСОБА_7 був обізнаний із обов`язками , які на нього покладені судом . Встановлено судом і факт неодноразової неявки засудженого для реєстрації до органу пробації , залишення місця проживання без дозволу органу пробації , притягнення двічі до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляції адвоката , що неявка засудженого 02.01.2019 викликана його перебуванням в інфекційній лікарні.

Як вбачається із листа Хорольської ЦРЛ у вказаний період ОСОБА_7 на лікуванні не перебував. Представник органу пробації в апеляційному суді пояснила , що дійсно засуджений в цей день зателефонував та сказав , що він перебуває на лікуванні. Самостійно жодних підтверджуючих документів щодо цього засуджений не надав. Не зазначається про наявність таких документів і в апеляції адвоката. Жодним чином не спростовано того факту , що засуджений ОСОБА_7 не перебував на лікуванні 02.01.2019 в інфекційному відділенні Хорольської ЦРЛ , стороною захисту і в апеляційному суді.

Отже , оскільки засуджений свідомо ввів в обману представника органу виконання покарань і фактично не перебував на лікуванні , вважати його неявку , як такою , що відбулась з поважних причин , колегія суддів підстав не знаходить.

Не відповідають фактичним обставинам доводи адвоката і щодо відсутності застережень з боку Центру пробації.

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 , 15.01.2020 йому було винесено письмове застереження і після цього він знову продовжував не виконувати покладені на нього обов`язки та неодноразово не з`являвся для реєстрації.

Не погоджується колегія суддів із доводами адвоката , що оскільки засуджений ОСОБА_7 притягнутий до адміністративної відповідальності не за дрібне хуліганство , то цей факт не може свідчити про небажання стати на шлях виправлення.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу , що стаття 78 КК не пов`язує направлення для відбування покарання за вироком суду виключно із притягнення до адміністративної відповідальності і зокрема за хуліганські дії. Факт вчинення адміністративних правопорушень , а в даному випадку двох , оцінюється судом у сукупності із іншими обставинами відбуття покарання.

Колегія суддів погоджується із доводами адвоката , що в даному випадку відсутні ознаки систематичності вчинення адміністративних правопорушень , як самостійної підстави для направлення в місця позбавлення волі.

Водночас , колегія суддів вважає , що сам по собі факт їх вчинення , і навіть двох , у взаємозв`язку із невиконання засудженим покладених на нього обов`язків , свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Не є обґрунтованими також і доводи адвоката , що наявність у засудженого чотирьох дітей істотно впливає на доцільність направлення його в місця позбавлення волі.

Так , як повідомила в судовому засіданні апеляційного суду представник органу пробації , із дружиною засудженого перебуває тільки їх новонароджена дитина. Всі інші троє дітей перебувають у будинку інтернаті та будинку малютки. Підставою для таких дій держави , за свідченням представника органу з питань пробації , стало неналежне виховання та догляд за дітьми і , в тому числі , з боку засудженого. Заперечень , щодо вказаної інформації з боку засудженого та його адвоката не надійшло.

В контексті доводів апеляції щодо недоцільності направлення засудженого до місць позбавлення волі , колегія суддів звертає також увагу , що ним не виконано також обов`язку не залишати місце проживання , що є самостійною підставою для направлення для відбування покарання за вироком суду .

Як вже зазначено вище та вбачається із матеріалів особової справи і пояснень представника органу пробації в апеляційному суді , засуджений ОСОБА_7 був поставлений на облік за адресою місця проживання с. В.Вільшани Полтавського району і саме вказану адресу йому було заборонено залишати.

Вказана обставина підтверджується листуванням між Хорольським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області та Полтавським районним відділу філії Державної установи «Центр пробації».

Фактично не заперечується вказана обставина і стороною захисту.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги також було проаналізовано матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , за результатами якого всі факти , що наведені вище , знайшли своє підтвердження.

За таких обставин колегія суддів вважає , що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку , що засуджений ОСОБА_7 не виконав покладені на нього судом обов`язки і вперто не бажає стати на шлях виправлення та направив для відбування призначеного вироком суду покарання.

Доводи апеляційної скарги адвоката не спростовують висновків суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону , які були б допущені судом першої інстанції , колегією суддів не встановлено.

Судове рішення відповідає приписам КПК , є законним , обґрунтованим і вмотивованим.

З огляду на наведене апеляційну скаргу адвоката в інтересах засудженого ОСОБА_7 слід залишити без задоволення , а ухвалу Полтавського районного суду , без змін.

Керуючись ст.ст.376,404,405,407,419 КПК України , колегія суддів Полтавського апеляційного суду ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 29 травня 2020 року про направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання за вироком суду без змін;

Ухвала є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4