В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000241, внесеному до ЄРДР 18.11.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єкатеринбург, Росія, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме:
- 19.02.1999 року Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 140 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 28.09.2001 року Білоцерківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України на 4 роки позбавлення волі;
- 30.12.2008 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки позбавлення волі;
- 22.02.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;
- 08.10.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 4 місяці арешту;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

13 листопада 2020 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , проходячи повз домоволодіння по АДРЕСА_1 помітив на території подвір`я побудові речі, що належать ОСОБА_5 та у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном.
У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, діючи умисно, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно вчинив крадіжку майна належного потерпілому ОСОБА_5 , а саме: двох алюмінієвих каструль виробництва СССР, об`ємом 3 літри кожна, вартістю 58 грн. 33 коп., загальною вартістю 116,66 грн., алюмінієву каструлю виробництва СССР об`ємом 10 літрів, вартістю 163,33 грн., алюмінієву сковорідку марки «Біол» чорного кольору з пластиковою ручкою чорного кольору, вартістю 150,00 грн., алюмінієвого молокоміра чорного кольору об`ємом 10 літрів, вартістю 767,20 грн.
ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1197 гривень 19 копійок.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.
В судовому засіданні ОСОБА_5 надав суду угоду від 02.02.2021 року про примирення між ним, ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин. Обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив що 13.11.2020 року вчинив крадіжку майна, належного потерпілому ОСОБА_5 . Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду, просив її затвердити на викладених в ній умовах. Повідомив, що йому відшкодована шкода, цивільний позов він не заявляв. Зазначив, що йому повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просила суд затвердити угоду.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65 КК України, оскільки враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався за допомогою до лікаря нарколога діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності від алкоголю, не одружений, не працює. Також враховано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому шкоди.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні, відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 373, 374, 469, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 02.02.2021 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 02.02.2021 року покарання 1 рік 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Речові докази у справі - дві алюмінієві каструлі виробництва СССР, об`ємом 3 літри кожна, алюмінієва каструля виробництва СССР об`ємом 10 літрів, алюмінієва сковорідка марки «Біол» чорного кольору з пластиковою ручкою чорного кольору, алюмінієвий молокомір чорного кольору об`ємом 10 літрів, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити у останнього, як у власника майна.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1