У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2020 року Справа № 607/13224/20
Провадження № 1-кс/607/5725/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження за №0000298 від 16.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191 КК України про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження за №0000298 від 16.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191 КК України про арешт майна.

Зокрема, просить накласти арешт на земельну ділянки та сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на ній, кадастровий номер :01:001:0221 пл. 34,9892га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Мізюринської сільської ради Шумського району; земельну ділянки та сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на ній, кадастровий номер :01:001:0247 пл. 14, 8315 га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Радошівської сільської ради Шумського району.

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000298 від 16 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016-2018 років посадові особи одного із державних підприємств Тернопільської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, розтратили бюджетні кошти, чим спричинили матеріальну шкоду інтересам держави.

За результатами зустрічної звірки з фермерським господарством «Добробут», проведеної в ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Тернопільської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», встановлено, що у інформації наданій Філії до ревізії про урожайність та валовий збір сільськогосподарських зернових культур, що вирощувалися на земельних ділянках Філії, які передані для обробітку згідно договорів підряду (49,82 га) занижена їх урожайність та валовий збір. Внаслідок зазначеного порушення та проведеного розрахунку недоотриманих доходів Філією на основі середньо ринкових цін на зернові культури по Тернопільській області, отриманих від Головного управління статистики у Тернопільській області, при цьому розрахунок сум недоотриманих доходів Філії від фермерського господарства «Добробут» склав за 2016-2018 роки 119808,65 гривень з ПДВ (в тому числі у 2016 році 54975,85 гривень, у 2017 році 32540,80 гривень та у 2018 році 32292,00 гривень).

Також в ході досудового розслідування встановлено, що Тернопільською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» передавались для обробітку згідно договорів підряду наступні земельні ділянки: :01:001:0221, :01:001:0047 на яких вирощувались сільськогосподарські культури. Вважає, що вказані земельні ділянки є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому є необхідність у накладенні на них арешту з метою запобігання можливості їх подальшої передачі та відчуження.

Посилаючись на наведене та положення ст. 170 КПК, враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказані земельні ділянки є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а також з метою їх збереження, просить накласти арешт на дане майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Представник ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його повідомлявся належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, арешт майна.

В силу вимог ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається, у тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину,.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому з норм п. 8 ч. 2 ст. 40, ст. 92-94 КПК України вбачається, що вирішення питання про віднесення матеріальних об`єктів до речових доказів належить до повноважень слідчого.

В силу вимог ч. 2 ст. 173 КПК у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 173 КПК, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.131 КПК, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

В силу вимог ч. 3 ст. 131 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як вбачається із долучених до клопотання матеріалів, СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄДРДР №0000298 від 16.05.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 191 КК України .

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016-2018 років посадові особи одного із державних підприємств Тернопільської області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, розтратили бюджетні кошти, чим спричинили матеріальну шкоду інтересам держави.

За результатами зустрічної звірки з фермерським господарством «Добробут», проведеної в ході ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Тернопільської філії ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу», встановлено, що у інформації наданій Філії до ревізії про урожайність та валовий збір сільськогосподарських зернових культур, що вирощувалися на земельних ділянках Філії, які передані для обробітку згідно договорів підряду (49,82 га) занижена їх урожайність та валовий збір. Внаслідок зазначеного порушення та проведеного розрахунку недоотриманих доходів Філією на основі середньо ринкових цін на зернові культури по Тернопільській області, отриманих від Головного управління статистики у Тернопільській області, при цьому розрахунок сум недоотриманих доходів Філії від фермерського господарства «Добробут» склав за 2016-2018 роки 119808,65 гривень з ПДВ (в тому числі у 2016 році 54975,85 гривень, у 2017 році 32540,80 гривень та у 2018 році 32292,00 гривень).

Також в ході досудового розслідування встановлено, що Тернопільською філією ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» передавались для обробітку згідно договорів підряду наступні земельні ділянки: :01:001:0221, :01:001:0047 на яких вирощувались сільськогосподарські культури.

Як вбачається із змісту клопотання, прокурор просить накласти арешт на земельні ділянки та сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на них, за кадастровими номерами :01:001:0221 пл. 34,9892га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Мізюринської сільської ради Шумського району та на земельну ділянки кадастровий номер :01:001:0247 пл. 14, 8315 га для дослідних і навчальних цілей, що розташована на території Радошівської сільської ради Шумського району.

При цьому вказує, що дане майно належить ДП «Центр сертифікації та експертиз насіння і садивного матеріалу».

Постановою слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області від 10 серпня 2020 року вказані земельні ділянки та сільськогосподарську продукцію, що знаходиться на них визнано речовим доказом. Слідчим зазначено, що в ході досудового розслідування встановлено, що Тернопільською філією ДП «Центр сертифікації та експертиз насіння і садивного матеріалу передавались для обробітку згідно договорів підряду земельні ділянки за кадастровими номерами :01:001:0221 пл. 34,9892га, :01:001:0247 пл. 14, 8315 га. на яких вирощувались сільськогосподарські культури.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17 серпня 2020 року встановлено, що відомості про реєстрацію права власності на дані земельній ділянки за кадастровими номерами :01:001:0221 пл. 34,9892га, :01:001:0247 пл. 14, 8315 га відсутні.

Відповідно до інформації з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29 липня 290202 року вбачається, що власником даних земельних ділянок є Тернопільський обласний державний центр сортів рослин.

Прокурор прийшов до висновку, що вказані приміщення є речовими доказами та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі є об`єктом кримінально протиправних дій.

Однак, прокурором, в супереч вищенаведеним вимогам закону, не обґрунтовано та не доведено необхідності накладення арешту на дане майно з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, а також наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК, а саме, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна.

Також, прокурором не обґрунтовано, а судом не встановлено беззаперечних доказів на підтвердження того, яким саме критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, відповідає дане майно, на яке слід накласти арешт.

При цьому, із клопотання та долучених документів встановлено, що є розбіжності про власника даних земельних ділянок. Так, згідно клопотання, прокурор вказує, що власником таких земельних ділянок є ДП «Центр сертифікації та експертиз насіння і садивного», а згідно долученої до клопотання інформації з державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 29 липня 290202 року, власником даних земельних ділянок є Тернопільський обласний державний центр сортів рослин.

Крім того, прокурор просить накласти арешт на сільськогосподарську продукцію, (урожай), що знаходиться на даних земельних ділянка, при цьому не вказує на яку саме продукцію, не долучає жодних доказів на підтвердження того, що така продукція знаходиться на вказаних земельних ділянках.

Таким чином, прокурором не доведено необхідності накладення арешту на дане майно з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, а також наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК, а саме, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження такого майна, а тому слідчий суддя вважає, що у задоволені клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Окремо слід зазначити, що згідно зі вимогами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1