Справа № 278/1424/20
В И Р О К
Іменем України

02 лютого 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

6 травня 2020 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем "Opel Astra", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", рухаючись по 3 км + 300 м під`їзної дороги з автодороги "Київ Чоп" до м. Житомира в с. Іванівка Житомирського району та області, в крайній правій смузі руху в напрямку автодороги "Київ Чоп", в порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 б), 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями, далі ПДР), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при цьому рухаючись по населеному пункту з перевищенням максимально допустимої швидкості 50 км/год, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку.
Внаслідок наїзду велосипедисту ОСОБА_9 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кожного з плечей, розтрощення голови з формуванням багатоуламкового перелому кісток лицевого та мозкового черепу, множинні переломи ребер справа з ушкодженням пристінкової плеври та розриву печінки, які в сукупності з іншими ушкодженнями являються безпосередньою причиною смерті.
Крім того, одразу після здійснення наїзду на ОСОБА_9 водій ОСОБА_4 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог пункту 2.10 ПДР не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 , не викликав бригаду швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, а натомість з метою уникнення відповідальності за скоєне зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли ОСОБА_4 сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний надати потерпілому допомогу.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованих діяннях визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.
Потерпіла ОСОБА_7 (дружина загиблого ОСОБА_9 ) показала, що тієї ночі прокинулась близько півночі, чоловіка вдома не було, також не було і його велосипеда. Перед цим чоловік був трохи напідпитку. Про ДТП та смерть чоловіка дізналася вранці близько 9 години. Обвинувачений просив пробачення та дав 30000 грн. на похорони. Просила не позбавляти волі обвинуваченого.
Потерпіла ОСОБА_6 (дочка загиблого ОСОБА_9 ) показала, що про смерть батька дізналася від матері 6.05.2020. Просила не позбавляти волі обвинуваченого.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показали, що очевидцями вказаної події вони не були, однак підтвердили, що того вечора обвинувачений ОСОБА_4 був тверезий.
Беручи до уваги, що фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним дослідження інших доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих, свідків та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.
Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених діянь доведена, і кваліфікує їх за ч. 2 ст. 286 КК як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та за ч. 1 ст. 135 КК як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, особою, яка сама поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК, є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху, внаслідок якого сталася смерть однієї людини, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК, є умисним нетяжким злочином проти життя та здоров`я особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючий, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, добровільно відшкодував потерпілим частину моральної шкоди, заподіяної своїм діянням.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому за обома кримінальними правопорушеннями, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.
Враховуючи наведене, обставини вчинених діянь, суд призначає ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 135 КК у виді позбавлення волі, та враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 286 КК, також у виді позбавлення волі на строк в межах санкцій відповідних частин статей. Крім того, беручи до уваги наслідки діяння, вчиненого обвинуваченим, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому додаткове покарання за ч. 2 ст. 286 КК у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК, зважаючи на істотну різницю в строках призначеного покарання, суд вважає за доцільне призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність трьох пом`якшуючих покарання обставин, позицію прокурора і потерпілих, які просили не позбавляти волі обвинуваченого, який частково відшкодував їм завдану шкоду, суд з урахуванням особи обвинуваченого вважає, що останній не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє його від відбування основного покарання з випробуванням, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 моральної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями. У зв`язку з частковим відшкодуванням обвинуваченим моральної шкоди, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 заявила про зменшення суми позовних вимог з 150000 грн. до 100000 грн, а потерпіла ОСОБА_7 з 150000 грн. до 60000 грн., які визнані обвинуваченим, виходячи з принципу змагальності, суд задовольняє в повному обсязі.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Накладений під час досудового розслідування арешт на автомобіль "Opel Astra" та велосипед підлягає скасуванню, а названі транспортні засоби поверненню власникам. Інші речові докази також підлягають поверненню/залишенню власникам.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, суд не вбачає підстав для продовження застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а тому скасовує його.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК та ч. 1 ст. 135 КК, та призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 286 КК у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки;
за ч. 1 ст. 135 КК у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 визначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням протягом двох років шести місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.
Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 80 копійок судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.
Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 60000 (шістдесят тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушенням, а на користь потерпілої ОСОБА_6 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 19.05.2020 на автомобіль "Opel Astra", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", скасувати, а транспортний засіб після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_4 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2020 на велосипед скасувати, а вказаний транспортний засіб після набрання вироком законної сили передати в розпорядження потерпілій ОСОБА_7 .
Після набрання вироком законної сили речові докази: взуття та мобільний телефон "Нокіа" загиблого ОСОБА_9 передати потерпілій ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник, потерпілі та їх представник мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1