УХВАЛА
01 грудня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м.Одеси клопотання дізнавача СД Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000714 від 26.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
27.11.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання (отримане слідчим суддею 30.11.2020 року) дізнавача СД Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000714 від 26.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що 25.11.2020 року до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора взводу 1, роти 7, батальйону 1 полку УПП в Одеській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 про те, що в ході патрулювання він зупинив транспортний засіб марки BYD F-O, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення правил дорожнього руху, яка надала посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 виданого 27.05.2013 року на її ім`я. При перевірці за базами даних МВС за серією та номером вищевказаного посвідчення було виявлено невідповідність прізвища, а саме посвідчення водія серії та номеру НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За даним фактом СД Шевченківського ВП Приморського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000714 від 25.11.2020 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
25.11.2020 року з метою вилучення та фіксації речових доказів проведено огляд місця події в службовому кабінеті №16 Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна 101в, в ході якого було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 від 27.05.2013 року, яке поміщено до паперового конверту.

Вказане вище посвідчення водія долучено до кримінального провадження в якості речового доказу.
Дізнавач, посилаючись на вимоги ст. 170 КПК України просить накласти арешт на вказане майно.
Дізнавач надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив задовольнити клопотання, підтримує його в повному обсязі.
Враховуючи вимоги ч.1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника майна та дізнавача.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст. 107 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст.ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування вищевказаного кримінального провадження, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.
Керуючись ст. ст. 170, 173, 309, 372, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача СД Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000714 від 26.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.
Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у рамках матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000714 від 26.11.2020 року, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1