Справа № 759/626/21
В И Р О К
іменем України

"19" січня 2021 р. Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001579 від 21.12.2020 року відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хмельницький, українки, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, студентки 2 курсу Київського Національного університету культури і мистецтв, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , 20.12.2020 року, приблизно о 20 год. 25 хв., знаходячись в торгівельному залі магазину «БЕРШКА», розташованого в ТРЦ «Лавіна» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д, таємно викрала чуже майно, яке належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» на загальну суму 640 грн. 83 коп., однак не довела кримінальний проступок до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Так, ОСОБА_2 , приблизно о 20 год. 20 хв., 20.12.2020 року, маючи при собі куртку чорного кольору та універсальні металеві плоскогубці, які знаходились в її сумочці, прибула до магазину «БЕРШКА», розташованого в ТРЦ «Лавіна» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д.
Знаходячись в приміщенні торгівельного залу даного магазину, ОСОБА_2 вирішила вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» з метою обернення його на власну користь і особистого збагачення.
З метою виконання свого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , продовжуючи знаходитись в приміщенні торгівельного залу магазину «БЕРШКА», розташованого в ТРЦ «Лавіна» за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6-Д, користуючись тим, що за її діями ніхто з оточуючих не спостерігає, взяла з полиць магазину чуже майно, яке належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА», а саме: сумку (артикул 0/8931/266/800/03), вартістю 640 грн. 83 коп. (без ПДВ), після чого прослідувала до примірочної, де за допомогою універсальних металевих плоскогубців зняла магнітну кліпсу із вищевказаної сумки та сховала її під власну куртку, яку тримала на руці.
Маючи намір таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» та розпорядитися ним на власний розсуд, ОСОБА_2 , приблизно о 20 год. 26 хв., 20.12.2020 року не розплатившись за схований під курткою товар, прослідувала до виходу з торгового залу магазину «БЕРШКА», виконавши таким чином всі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального проступку до кінця. Однак довести кримінальний проступок до кінця не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівником охорони магазину з наявним при ній чужим майном, яке належить ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» та яке вона намагалась таємно викрасти.
Обвинувачена в ході дізнання подала особисту заяву, складену в присутності захисника, де зазначила, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Представник потерпілого ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА» в ході дізнання подав заяву про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні; з обмеженнями права на апеляційне оскарження ознайомлений.
Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), в якому вона обвинувачується, знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_2 суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, навчається на 2 курсі Київського Національного університету культури і мистецтв, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 є її щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченій ОСОБА_2 покарання у виді штрафу. Суд вважає, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Питання щодо речових доказів суд вирішив в порядку ст.100 КПК України.
Цивільні позови не заявлялись.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.
Речові докази по справі:
сумку (артикул 0/8931/266/800/03) в кількості 1 шт., вартістю 640 грн. 83 коп. (без ПДВ), залишену на відповідальному зберіганні директору магазину «БЕРШКА» ОСОБА_3 , відповідно до постанови інспектору ВД Святошинського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_4 від 21.12.2020 року повернути ТОВ «БЕРШКА УКРАЇНА»;
- DVD-R диск «Verbatim», об`ємом пам`яті 4.7. Gb з відеозаписом з камер відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження;
- магнітну кліпсу та металеві плоскогубці, які знаходяться на зберіганні в камері схову Святошинського УП ГУНП у м. Києві (спецпакет № SUD1141195) знищити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1