Справа № 577/1555/20
Провадження № 1-кп/577/350/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000443 від 20.04.2020 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сахюрта, Агніського району, Читинської області, Російської Федерації, особа без громадянства, фактично проживав у АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працюючого, неодруженого, раніше судимого 22.11.2016 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ст.ст. 71, 72 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.03.2020 року умовно-достроково на 1 рік 13 днів,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності і має незняту та непогашену судимість, повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна за наступних обставин.

20.04.2020 року близько 20:40 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу буд. № 28 по вул. Конотопських Партизан в м. Конотоп, помітив раніше не знайому ОСОБА_6 , яка тримала у руці пакет. З метою відкритого заволодіння чужим майном повторно, а саме зазначеним пакетом, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривка вирвав з рук пакет, у якому зберігався хлібо-булочиний виріб «Паска», вартістю 43 грн., та валик для очищування одягу, який разом з поліетиленовим пакетом матеріальної цінності для потерпілого не мають, після чого втік з місця злочину.

Отже, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно.

У судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав себе винним і підтвердив факт скоєння ним відкритого викрадення майна у потерпілої ОСОБА_6 у час, місці, за обставин і в спосіб викладених вище. У вчиненому кається і просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, жодних претензій до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Врахувавши, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнав не доцільним дослідження доказів щодо обставин обвинувачення викладених в обвинувальному акті, роз`яснивши, що у такому випадку відсутнє право оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності повного визнання винуватості та правильному розумінні його суті, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання з урахуванням ступені та суспільної небезпечності скоєного злочину, особи обвинуваченого, розміру завданих збитків.

Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.

До пом`якшуючих слід віднести щире каяття у скоєному та активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, посередньо характеризується за місцем мешкання.

Перелічені пом`якшуючи відповідальність обставини, а також невелика значимість викраденого майна (хлібобулочний виріб) та незначний розмір завданих збитків, що становить 43 грн., істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_5 ст.69 КК України і призначити основне покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.2 ст.186 КК України.

Разом з тим необхідно врахувати скоєння обвинуваченим злочину в період умовно-дострокового звільнення і протягом нетривалого часу (місяця) після відбування покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення, а також загальновідоме зростання даної категорії злочинів в Україні, зокрема в м.Конотопі, та віднесення законодавцем до категорії тяжких.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив протиправне діяння під час умовно-дострокового звільнення, то покарання слід призначити за правилами ст.71 КК України.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати один місяць позбавлення волі невідбутої частини покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду від 22.11.2016 року і остаточно визначити один рік один місяць позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_5 залишити тримання під вартою і відбуття покарання рахувати з 20.04.2020 року.

Речовий доказ половину хлібо-булочного виробу «Паску» знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1