ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3725/20 Справа № 188/863/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

16 грудня 2020 року м. Дніпро
Суддя - доповідач Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Павлоградського міськайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2020 року щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 п. 9 ч. 2 ст. 115 КК України, та якою прокурору відмовлено в задоволенні клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт,

встановила:
14 грудня 2020 року до Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали провадження разом з вищевказаною апеляційною скаргою.
Суддя-доповідач, ознайомившись з апеляційною скаргою прокуроравважає, що зазначена апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного провадження з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно із ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що прокурор оскаржує рішення суду про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке ухвалене судом на стадії судового провадження.
З огляду на те, що ст. 392 КПК України не передбачає окремого оскарження ухвали про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на цій стадії провадження, а Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 визнано неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України лише щодо окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою прокурора відсутні.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, зокрема, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України, суддя-доповідач
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Петропавлівського відділу Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Павлоградського міськайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2020 року щодо ОСОБА_3 .

Ухвала набирає чинності з дня її постановлення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня постановлення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду ОСОБА_2