Єдиний унікальний номер 741/877/20
Провадження № 1-кп/741/118/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 11 вересня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000004 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Мотовилівка Фастівського району Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, громадянина України, який не одружений, станом на червень 2020 року не працював, на утриманні нікого не має, у порядку ст. 89 КК України раніше не судимого, якому запобіжний захід не обрано,

за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:
22 червня 2020 року близько 14 години ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході сварки, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 один удар дерев`яним держаком вил по голові та лівому плечовому суглобу, спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляд одного синця (підшкірної гематоми) на обличчі лівій скроневій ділянці, забою м`яких тканин лівого плечового суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Частиною 2 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Від прокурора Носівського відділення Ніжинської місцевої прокуратури надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і разом з потерпілим згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду в порядку ч. 2 ст. 302 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_5 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він беззастережно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені в повному обсязі.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, добровільно та беззаперечно визнає вину та надає згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 також звернувся до суду з заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.

Ураховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховуючи заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви потерпілого ОСОБА_4 та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному ст.ст. 381-382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку повністю доведена.

Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

У відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 у поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком; особу винного, який не працює, на утриманні нікого не має, за місцем проживання характеризується задовільно; відсутність судимості; відсутність до нього претензій майнового та морального характеру з боку потерпілого; відсутність даних про перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

Суд бере до уваги: обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину; відсутність обставини, які обтяжують покарання; беззаперечне визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у вигляді штрафу, встановленого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.

Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання - у виді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1