Кримінальне провадження № 566/474/20
№ провадження 1-кп/566/160/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, яке внесене 30 березня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000113, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Млинівського районного суду Рівненської області знаходиться кримінальне провадження №566/474/20 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України.
23 вересня 2020 р. у межах цього кримінального провадження до суду надійшло клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів, з підстав вказаних у клопотанні.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявили клопотання про допит свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.
Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у втягненні вітчимом малолітнього пасинка у злочинну діяльність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України. Метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідка у даному кримінальному проваджені, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання процесуальних обов`язків. ОСОБА_4 систематично порушував встановлений щодо нього цілодобовий домашній арешт. Крім того, обвинуваченим допускались неявки без поважних причин в судові засідання з розгляду даного кримінального провадження. Прокурор вважає, що ОСОБА_4 заслуговує на застосування відносно нього виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що обвинувачений ОСОБА_4 допомає їй у догляді за меншою, їх спільною дитиною ОСОБА_7 , коли вона на роботі, сама просить його забрати дитину. Дуб ОСОБА_8 в хороших відносинах із її дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діти його люблять та хочуть бути з ним. ОСОБА_10 називає ОСОБА_11 татом. Фізичного чи психологічного насильства до дітей обвинувачений не застосовував. Свідок повідомила, що у потерпілої ОСОБА_12 , її бабці, склалися неприязні відносини із її чоловіком ОСОБА_13 . На даний час ОСОБА_14 повернув кошти ОСОБА_12 і та казала їй, що претензій до нього немає.
У судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_6 , в присутності законного представника його матері ОСОБА_4 та педагога ОСОБА_15 , повідомив, що називає ОСОБА_16 своїм татом, любить його та поважає, тато його не ображає, тато не просив його взяти гроші у бабці. Розповів, що тато просив у мами гроші на цигарки, а мама йому не давала, він почув це і вирішив взяти у бабці гроші, він взяв гроші, не знаючи скільки їх там було, і передав їх татові.
Метою застосування запобіжного заходу згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи покази свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що прокурором не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, тому клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1