Справа № 333/1055/20
Провадження №1-кп/333/368/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя

в складі колегії суддів:

головуюча - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000192 відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_13 , 2008 р.н., зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.12.2010 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 240 годин.; 02.04.2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у вигляді 4 років 15 днів позбавлення волі; 17.07.2014 року умовно-достроково звільнений з Вільнянської ВК № 20, не відбутий строк 1 рік 2 місяці; 22.05.2017 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 17.01.2020 року о 14 год. 19 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Економ плюс», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 122, під час словесного конфлікту, з мотивів раптово виниклих неприязних відносин із працівником вищезазначеного магазину ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, дістав з правої кишені куртки складний ніж та тримаючи його у правій руці наніс удар в грудну клітину потерпілому ОСОБА_10 , спричинивши йому одиночне колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, легені та внутрішніх судин з локалізацією рани на рівні четвертого міжреберья по правій навкологрудинній лінії, що кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Своїми умисними діями, ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_12 при допиті в судовому засіданні частково визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні. Показав, що він 17 січня 2020 року зустрів ОСОБА_14 з якою вони пішли до магазину «Економ плюс», в магазині нічого не купили, пройшли через касу. Коли вони зайшли за магазин до них підійшли двоє молодих чоловіків охоронців магазину, які пропонували ОСОБА_15 пройти з ними. Вони пояснили, що їх цікавить дівчина, а до нього претензій не має. Один з хлопців потягнув ОСОБА_15 за одяг, в неї випав сир. Він ( ОСОБА_16 ) говорив, що дівчину можна відпустити, оскільки сир знайшли, але потім його збили з ніг та порвали одяг, били його. Вони забрали в нього два мобільних телефони, ключі від автомобіля, ключі від будинку та гроші. Потім в поліції йому повернули мобільний телефон, ключі від будинку та 1 грн. Чи бив його потерпілий він не знає, але він стояв позаду нього та міг бити. Він сказав, щоб вони викликали поліцію, оскільки його побили, пошкодили одяг та пройшов в магазин, але ці хлопці повідомили, що поліцію викликати не будуть, а він відшкодує викрадене. При цьому йому зв`язали руки, але чим саме він не бачив. Потерпілий почав його супроводжувати, штовхаючи в спину та казав, що такі крадії відшкодовують викрадене в набагато разів більше, їх установа не викликає поліцію, а розбирається сама з крадіями. Коли зайшли в магазин, потерпілий штовхнув його два рази в спину, а він хотів вирватися від потерпілого та втекти з магазину. Покинути магазин він не міг, оскільки його супроводжував потерпілий. Вважає, що потерпілий загрожував йому розправою. В один з моментів він розв`язав собі руки, дістав з внутрішньої кишені куртки ніж та вдарив ним потерпілого. Через пару секунд він зрозумів, що наніс ножове поранення, але він не хотів потерпілого вбивати. Одразу ж він пішов за потерпілим та кричав йому, щоб той зупинився, тому що він поранив його. Він кричав, щоб викликали швидку допомогу. Потім зрозумів, що ніж в його руках лякає потерпілого та викинув його, підійшов до потерпілого та допоміг йому дійти до кімнати охорони. Потерпілий тримався за грудь та показував йому дорогу до цієї кімнати. В кімнаті охорони його збили з ніг та одягнули пластикові хомути на руки, це скоріше за все зробив ОСОБА_17 . Вбивати потерпілого він не хотів, а наніс удар у зв`язку з побоюванням за своє життя та здоров`я.

Потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює вантажником в магазині «Економ плюс». В цей день до нього звернулась бухгалтер магазину ОСОБА_18 з проханням допомогти охоронцю ОСОБА_19 . Він вийшов на вулицю та побачив ОСОБА_17 з раніше незнайомим чоловіком, яким є обвинувачений ОСОБА_12 . ОСОБА_20 попросив провести ОСОБА_12 до кабінету охоронців. Він разом зі ОСОБА_12 шли через торгівельний зал. ОСОБА_12 йшов попереду нього та обурювався, щоб його не штовхали. Раптово він повернувся та дістав з кишені ніж і вдарив його в грудну клітину. Від отриманої травми він впав на підлогу, бачив, що ОСОБА_12 з нього сміявся. Потім він втратив свідомість та всі подальші події не пам`ятає. Йому була спричинена колото-різана рана, проведена операція, він тривалий час знаходився на лікуванні, витратив власні кошти на лікування. На теперішній час не може влаштуватися на роботу, не може фізично працювати, що призвело до зміни ритму життя. У зв`язку з отриманим пораненням йому встановлена 3 група інвалідності. Цивільний позов підтримує.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він працює охоронцем в магазині «Економ плюс». В цей день раніше незнайомі ОСОБА_12 з жінкою зайшли в магазин. Жінка викрала сир. Він на вулиці намагався їх зупинити та вимагав повернути викрадене, але жінка відмовилась повертати та втекла. Між ним та ОСОБА_12 виникла бійка, після чого вийшов ОСОБА_10 , він залишив ОСОБА_12 з ним, а сам побіг шукати дівчину. Дівчину не знайшов та повернувшись в магазин побачив ОСОБА_22 , який тримався за грудь та ОСОБА_12 , який його вів під руку. На груді ОСОБА_22 він побачив слід від ножового поранення. ОСОБА_16 завів ОСОБА_22 в приміщення охорони. ОСОБА_12 казав, що не хотів цього робити і намагався піти. Але він вдарив ОСОБА_12 , від чого той впав і вже не міг піднятися, оскільки ОСОБА_20 його тримав до приїзду охорони холдингу. Працівники охорони затримали ОСОБА_12 , вилучили з його кишені розкладний металевий ніж довжиною 13-14 см зі слідами крові. Потім цей ніж передали працівникам поліції. Те, як ОСОБА_16 наніс удар потерпілому він бачив на відеозапису.

Свідок ОСОБА_23 в суді пояснила, що вона працює продавцем в магазині «Економ плюс», там також працює ОСОБА_10 . В цей день вона перебувала на своєму робочому місті та чула суперечку між ОСОБА_10 та раніше незнайомим ОСОБА_12 . ОСОБА_16 пред`являв претензії до Рамі, щоб той не ліз, а ОСОБА_22 сказав, що треба йти до охорони, там розберуться. Охоронцем в цей день був ОСОБА_24 , але його на місці не було. Потім вона побачила, що ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_22 в тіло, та побачила, що ОСОБА_22 почав відходити, а ОСОБА_12 йшов на нього, ОСОБА_22 схопив коробку з бананами та кинув на підлогу та сам почав відходити до гастронома, біля неї. Вона побачила кров та, що ОСОБА_22 почав задихатися та хрипіти. Вона почула як на підлогу впав металевий предмет та побігла в службове приміщення та сказала про все бухгалтеру. В цей конфлікт ніхто не втручався, але іншій співробітник ОСОБА_25 також перебував в залі та бачив те, що відбувалось. Потім побачила, як ОСОБА_12 завів ОСОБА_22 до приміщення охорони та сказав, що він його порізав, щоб викликали швидку допомогу, ніяких інших дій по відношенню до ОСОБА_22 він не вчиняв. Рамі в цей час був при свідомості. Потім вона вийшла з приміщення охорони, пройшла на своє робоче місце та побачила ОСОБА_26 .

Свідок ОСОБА_27 суду повідомив, що він працює вантажником в магазині «Економ плюс», разом з ОСОБА_28 -Асаф Рамі. Він виносив овочі та бачив як ОСОБА_22 заводив затриманого чоловіка через зал та почув крик та побачив у нападника в правій руці ніж, а ОСОБА_22 назад відходить та за грудь тримається, а нападник наступав на нього. Він побіг в охорону за охоронцем, потім охоронець вийшов, а він пройшов на склад. Через деякий час він зайшов в приміщення охорони, там допомагав ОСОБА_22 , закривав рану, потім прибула швидка допомога, а затриманий був в сусідній кімнаті за зачиненими дверима.

Свідок ОСОБА_29 , допитана судом за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_12 суду пояснила, що вона в цей день перебувала у стані алкогольного сп`яніння та зустріла ОСОБА_12 , з яким пішла до магазину «Економ плюс» по вул. Космічна, в цьому магазині дуже себе погано поводили, вона взяла якісь продукти. Після вийшли через касу, нічого не купили, а на вулиці до них підійшов охоронець, щось їм казав, деталі вона не пам`ятає, потім підійшов ще один охоронець та вони почали бити ОСОБА_12 , а вона втекла.

Висновки суду щодо місця та обставин вчинення злочину ґрунтуються на даних, викладених в протоколі огляду місця події від 17.01.2020 р. та фото таблиці до нього. Під час огляду було оглянуто приміщення торгової зали магазину «Економ плюс», який розташований за адресою: вул. Космічна, б. 122. Під час огляду в торгівельній залі №2 на підлозі виявлені чотири плями речовини бурого кольору. В приміщенні кабінету служби безпеки на столі виявлений та вилучений ніж складний, виготовлений з металу сірого кольору, розміром в розкладеному положенні 11,5 см в довжину. На лезі ножа мається нашарування речовини бурого кольору. В кабінеті служби безпеки магазину із комп`ютера вилучено відеозапис із камер відеоспостереження, які розташовуються в торгових залах. Відеозапис записано на оптичний диск, який долучено до матеріалів протоколу огляду місця події (а.с.134-148).

З протоколу огляду від 17.01.2020 року судом встановлено, що на при перегляді інформації наявної на диску було встановлено, що на диску є відео файли під назвою:

-«1_0_ 7_ R_35». При перегляді файлу встановлено, що ОСОБА_12 о 14 год. 08 хв. 17.01.2020 р. спільно з невстановленою дівчиною заходить до магазину;

-«1_10_ R_11. При перегляді файлу встановлено, що о 14 год. 09 хв. ОСОБА_12 спільно із невстановленою дівчиною стоять біля холодильника з продуктами;

-«1_05_ R_48 При перегляді файлу встановлено, що о 14 год. 11 хв. ОСОБА_12 спільно із невстановленою дівчиною стоять біля стелажу із кавою та іншими продуктами і спілкуються. О 14 год. 12 хвил. до них підходить потерпілий ОСОБА_10 , між якими починається розмова.

-«1_09_ R_48. При перегляді файлу встановлено, що о 14 год. 18 хв. ОСОБА_10 штовхає ОСОБА_12 . О 14 год. 19 хвил., знаходячись біля холодильників з молочними та морепродуктами, де ОСОБА_12 , стоячи спиною, дістав предмет, який візуально схожий на ніж та тримає його в правій руці. Знаходячись біля холодильників ОСОБА_12 наносить один удар правою рукою в область груді. Після чого ОСОБА_10 зігнувся та відразу випрямився та почав спиною відходити назад. Далі потерпілий перекинув на підлогу коробку з продуктами (а.с.160-162).

Вказаний диск був оглянутий в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_12 підтвердили, що саме вони зображені на відеозапису.

За висновками експертів судово-медичних експертиз №308, 309 судом встановлено, що при судово-цитологічному дослідженні на трьох змивах з підлоги в приміщенні №2 (об`єкти 1,2,4) та на клинку складного ножа (об`єкт №1), вилучених під час огляду місця події в приміщенні магазину «Економ плюс», за адресою: м. Запоріжжя, вул. Космічна, 122 знайдена кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_10 (а.с.178-180, 185-188).

Згідно протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення 22.01.2020 року ОСОБА_10 звернувся із заявою про кримінальне правопорушення, в якій повідомив, що 17.01.2020 року о 14-20 год. невідома особа за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Космічна, 122 нанесла йому один удар ножем в область грудної клітини чим намагалась вбити його (а.с.192-193).

З рапортів старшого інспектора чергового Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції від 17.01.2020 р. встановлено, що 17.01.2020 р. надійшло повідомлення служби 102 про те, що о 14:23 невідомий зателефонував до швидкої медичної допомоги про те, що чоловіка вдарили ножем. О 15:35 год. надійшло повідомлення про те, що до міської лікарні №5 о 15-20 доставили ОСОБА_10 з проникаючим ножовим пораненням грудної клітини справа (а.с.126,127).

Характер та локалізація тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 підтверджується висновком експерта №194 судово-медичної експертизи, відповідно до якої одиночне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, легені, внутрішніх грудних судин з локалізацією рани на рівні четвертого міжреберья по правій навкологрудинній лінії у ОСОБА_10 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознаками небезпеки для життя. Дане тілесне ушкодження утворилось від дії предмета, який має колото-ріжучі властивості, на що вказує проникаючий характер ушкодження, переважання глибини ранового каналу над довжиною шкірної рани (а.с.197-200).

Із висновку експерта №109/к судом встановлено, що виявлене у громадянина ОСОБА_10 одиночне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням серця, легені, внутрішніх грудних судин з локалізацією рани на рівні четвертого міжребер`я по правій навкологрудинній лінії утворилося від дії предмета, який має колючо-ріжучі властивості. За даними на відеозаписах з камер відеоспостереження магазину «Економ плюс» та згідно копії протоколу огляду від 17.01.2020 р. в ході конфлікту ОСОБА_12 тримаючи в своїй правій руці предмет «який візуально схожий на ніж» наніс один боковий удар направленням з права на ліво в передню поверхню грудної клітки. Зважаючи на загальний збіг за характером та локалізацією виникнення виявленого тілесного ушкодження у ОСОБА_10 не виключається за механізмом, зображеним на відеозаписах (а.с.166-175)

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.2020 р. потерпілий ОСОБА_10 впізнав серед інших осіб ОСОБА_12 , як особу , який завдав йому удар ножем в область грудної клітини в магазині «Економ плюс» за рисами обличчя (а.с.207-209).

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, колегія суддів врахувала спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дії.

Згідно з п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1954 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону. Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 р. у справі «Кобець проти України»). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 р. у справі «Веренцов проти України»).
При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суд керувався стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: «2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом… 4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Так, виходячи із показань потерпілого, обвинуваченого ОСОБА_12 , дослідженого в судовому засіданні відеозапису, достовірно встановлено, що безпосередньо перед нападом ОСОБА_12 рухався перед потерпілим ОСОБА_10 , потерпілий двічі штовхнув ОСОБА_12 в спину, від чого ОСОБА_12 нахилився, потім він дістав ніж, розвернувся та тримаючи ніж в правій ріці наніс один удар ОСОБА_10 . Час, який минув з моменту дістання ножу ОСОБА_12 та нанесення ним удару потерпілому складає 9 секунд. Після чого потерпілий відійшов від ОСОБА_12 , кинув під ноги ящик з бананами, а ОСОБА_12 , тримаючи ніж в руці, направився за ним. Після чого запис закінчився.

Колегія суддів виходила з того, що відеозапис, який наданий суду як доказ сторони обвинувачення, з невідомих суду причин не містить зображення подальших дій за участю ОСОБА_12 та потерпілого, які б надали можливість суду перевірити версію обвинуваченого щодо викидання ножа, супроводження ОСОБА_12 потерпілого ОСОБА_10 до кімнати охорони та намагання надати йому допомогу.

На підтвердження версії обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він викинув ножа, щоб не лякати потерпілого, вказують і показання свідка ОСОБА_23 , яка підтвердила, що чула звук падіння металевого предмету на підлогу. Також показаннями свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_21 підтверджуються показання обвинуваченого ОСОБА_12 , про те, що він завів потерпілого до приміщення охорони та вказав про те, що наніс ножове поранення та про необхідність викликати швидку допомогу.

Сторона обвинувачення вказані показання не спростувала належними та допустимими доказами.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_12 наніс один удар ножем в грудну клітину потерпілого, після чого потерпілий відійшов від ОСОБА_12 . Після нанесення удару, в приміщенні ОСОБА_12 та потерпілий були самі, ОСОБА_12 довів до службового приміщення потерпілого, звернувся до інших осіб, щоб потерпілому надали медичну допомогу, лише після цього намагався покинути місце вчинення злочину, говорячи, що він не хотів. Вказані обставини підтверджуються показаннями обвинуваченого, свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_23 .

Оцінюючи докази по справі, суд приходить до переконання, що у ОСОБА_12 була можливість вчинити інші дії, направлені на спричинення смерті потерпілому та безперешкодно покинути магазин після того, як він наніс удар потерпілому. Це підтверджується оглянутим відеозаписом, на якому видно, що дії ОСОБА_12 ніким не зупинялись та підтверджується показаннями свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , які також пояснювали, що в конфлікт ніхто не втручався, після нанесення удару, ОСОБА_12 ніхто не зупиняв, обидва свідка покинули місце пригоди. Тобто, ОСОБА_12 самостійно припинив свої злочинні дії та намагався усунути наслідки вчиненого ним, звертаючись до інших людей за наданням медичної допомоги потерпілому в момент, коли потерпілий очевидно для ОСОБА_12 був живий.

Потерпілий ОСОБА_10 вважає, що ОСОБА_12 хотів ще вдарити його, але обґрунтовує це лише тим, що ОСОБА_12 сміявся, коли він впав. При цьому не зазначаючи на будь-які активні дії ОСОБА_12 , направлені на спричинення ударів потерпілому. Тобто, показання потерпілого в цій частині, колегія суддіввважає суб`єктивним сприйняттям стресової ситуації, оскільки вони не підтвердженими доказами та не узгоджуються із подальшими діями обвинуваченого ОСОБА_12 .

Тобто, ОСОБА_12 наносячи удар ножем в грудну клітину потерпілого діяв умисно, але не бажав настання смерті потерпілого ОСОБА_10 .

Аналізуючи наведені докази, суд приходить до переконання, що жоден із них не підтверджує наявність у ОСОБА_12 умислу на спричинення смерті потерпілому.
В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він наніс удари ножем потерпілому з метою самозахисту. Дійсно, з дослідженого відеозапису встановлено, що потерпілий двічі штовхнув ОСОБА_12 в спину в області передпліччя, від якого той нахилився, в одночас вказані поштовхи не мали такої сили, яка б загрожувала життю та здоров`ю ОСОБА_12 . Так, згідно висновку судово-медичної експертизи №127 у ОСОБА_12 виявлені садна в ділянці фаланг пальців правої кісті, синці в ділянці лівого передпліччя та по ходу 8 ребра по лівій заднє-пахвинній лінії, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с.248-254). Тобто, ушкодження, які б могли виникнути від поштовхів потерпілого в спину ОСОБА_12 , не виявлені. Крім того, з відеозапису вбачається, що після того, як ОСОБА_12 дістав ніж з кишені, та до моменту нанесення удару минуло більше 9 секунд, весь цей час потерпілий жодних дій по відношенню до ОСОБА_12 не вчиняв, відступав назад, а саме ОСОБА_12 наступав на нього. Тобто, в момент нанесення удару була відсутня реальна загроза життю та здоров`ю ОСОБА_12 .

Характер виявлених у обвинуваченого ушкоджень, та інші обставини нанесення тілесних ушкоджень повідомлені самим обвинуваченим, свідчать про те, що з боку ОСОБА_10 не було загрози життю та здоров`ю обвинуваченому ОСОБА_12 . Суд вважає, що поведінка ОСОБА_12 під час нанесення удару ножем не була направлена на відвернення нападу та захист.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_12 повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст. 121 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне в момент заподіяння.

Колегія суддів вважає, що органами досудового розслідування помилково кваліфіковані дії ОСОБА_12 за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині і його дії слід перекваліфікувати на ч.1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Пом`якшуючих покарання обставин суд не вбачає.

До обтяжуючих покарання обставин колегія суддів відносить рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому колегія суддів виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, відсутність пом`якшуючих обставин, наявність обтяжуючої обставини.

Колегія суддів враховує, що скоєне ОСОБА_12 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

ОСОБА_12 не знаходиться на обліку у лікарів психіатра, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, неодноразово судимий.

За висновком судово-психіатричного експерта № 75 від 19.02.2020 року ОСОБА_12 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді психічних і поведінкових розладів внаслідок сумісного вживання психоактивних речовин, синдром залежності. В період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв,а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Дії ОСОБА_12 були обумовлені станом алкогольного сп`яніння, що унеможливлює кваліфікацію будь-якого особливого емоційного стану, що має юридичне значення. ОСОБА_12 з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.185-194).

Аналіз обставин вчинення та даних про особу обвинуваченого, вказують на те, що йому призначалося покарання у виді позбавлення волі, яке ОСОБА_12 відбував реально в місцях позбавлення волі, проте, звільнившись, продовжував злочинну діяльність, тобто навіть застосування даного, майже найсуворішого виду покарання, не досягло поставленої мети - виправлення обвинуваченого.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.
Також колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддіввважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому необхідно обрати йому покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства, що у відповідності зі ст. 65 КК України є підставою для призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 ч.9 КПК України.

По справі заявлений цивільний позов. ОСОБА_10 просить стягнути зі ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 18284 грн. та моральну шкоду в сумі 100000 грн. Посилається на те, що у зв`язку з його лікуванням він поніс фінансові витрати на суму 18284 грн., які підтверджує чеками. У зв`язку з тривалим лікуванням він не мав можливості працювати та вести звичній спосіб життя. Наслідком спричиненої ОСОБА_12 травми стало встановлення йому 3 групи інвалідності, що призвело до моральних страждань.

ОСОБА_12 цивільний позов визнав частково, лише в частині витрат понесених на лікування.

Крім того ч.1 ст. 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілий в обґрунтування позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди надав копії фіскальних чеків аптечних установ та рецепті призначених медичних препаратів на загальну суму 18284 грн. Але стягненню не підлягають витрати понесені на придбання продуктів харчування та предметів, які не призначались лікарем: а.с.92 чек на суму 178,90 грн.; а.с.94 придбання пакетів та води на суму 17 грн. 30 коп.; а.с. 95 салфетки вологі, пакет, вода, комплект для відвідувачів на суму 136,32 грн.; а.с.96 пакети, продукти харчування на суму 155,07 грн., всього на суму 487,59 грн. Тому суму матеріальної шкоди необхідно зменшити та стягненню зі ОСОБА_12 на користь потерпілого підлягає матеріальна шкода в сумі 17796,41 грн.

При відшкодуванні шкоди завданої вчиненням злочину, відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України, шкода відшкодовується незалежно від матеріального становища особи що завдала шкоди.

У відповідності зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду за наявності вини. Вина ОСОБА_12 в спричиненні тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, а отже і заподіяння моральної шкоди доведена повністю.

У відповідності зі ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної порушенням його прав. Моральна шкода полягає в т.ч. у фізичному болю та душевних стражданнях, які заподіяні фізичній особі у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини моральних страждань та інших обставин, що мають значення у справі. Так, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_10 знаходився на тривалому лікуванні, переніс моральні страждання, які виразились в переживаннях з приводу пошкодження здоров`я, фізичного болю, який він переніс у зв`язку із спричиненою травмою, встановленням групи інвалідності, обмеженням щодо працевлаштування та фізичної праці, що призвело до зміни ритму життя, що є підставою для відшкодування моральної шкоди. Виходячи з характеру правопорушення, з матеріального стану обвинуваченого, виходячи з принципів розумності та справедливості, колегія суддіввважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 368-371, 374 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

ВизнатиОСОБА_12 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді шести років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 17 січня 2020 року.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_12 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 17796 грн. 41 коп., моральну шкоду в сумі 100000 грн., в решті позовних вимог відмовити.

Речові докази:

-Оптичний диск із відеозаписом з камер відео спостереження магазину «Економ плюс», який долучений до матеріалів кримінального провадження зберігати там же;

-Змиви, нашарування РБК та контроль до нього з поверхні пілоги в приміщенні №2, складний ніж, змив на марлевий тампон, які зберігаються в камері схову Комунарського ВП під №253 знищити.

-Купюра номіналом 1 гривня, серійний номер НВ 6701294, зв`язка із 2 ключів та металевого брилка, мобільний телефон марки «Нокіа» модель Е66, без задньої кришки з сім картою «Київстар» ІМЕІ НОМЕР_1 , запальничка чорного кольору, які зберігаються в камері схову Комунарського ВП за №253 повернути обвинуваченому ОСОБА_12 .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же час, з моменту отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3