н/п 1-кс/953/7226/20
"01" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
встановив:
14.09.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання вказане клопотання, в якому заявник просить скасувати арешт транспортного засобу «HYNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, зокрема, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2020 накладено арешт на автомобіль «HYNDAI TUCSON», д.н.з. НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_3 . Піддавши правовому аналізу вказану ухвалу він дійшов висновку, що арешт автомобіля є необґрунтованим і не законний. Слідчий суддя в ухвалі не конкретизує чи дійсно на автомобілі є сліди кримінального правопорушення, які сліди і якого саме кримінального правопорушення. Також слідчий суддя не вказує, які експертизи збирається проводити орган досудового розслідування. На час звернення з клопотанням слідчий провів всі необхідні слідчі дії з автомобілем, у тому числі авто товарознавчу експертизу, а отже подальша необхідність у арешту відпала.
Адвокат ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електронну адресу суду надійшла заява від адвоката, в якій він просить розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі.
На електронну адресу суду 01.10.2020 надійшла заява представника ТОВ «Автокредит Плюс» - адвоката ОСОБА_4 , в якій він просить клопотання про скасування арешту автомобіля, володільцем якого є ОСОБА_3 задовольнити у повному обсязі. Розгляд клопотання провести без його участі.
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2020 накладено арешт на автомобіль "HYNDAI TUCSON", р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ТОВ "Автокредит плюс", зареєстроване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Праці, 2-Т, шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; визначено місцем зберігання автомобіля "HYNDAI TUCSON", р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, - штрафмайданчик, розташований за адресою: м. Харків, вул. Переможців, 6.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.
Згідно листа слідчого ВРЗ у СТ СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 15.09.2020, автомобіль «HYNDAI TUCSON», р.н. НОМЕР_1 оглянутий, зафіксовані його пошкодження, він визнаний речовим доказом, по оцінці його пошкоджень проведена судова авто товарознавча експертиза, з ним виконанні необхідні слідчі дії, тому немає необхідності в його зберіганні на штраф майданчику і слідство не заперечує в знятті арешту з вказаного автомобіля.
З наданих суду документів, встановлено, що на даний час вказаний в клопотанні автомобіль оглянутий, всі необхідні слідчі дії з ним проведені, призначені експертизи завершені. На даний час відсутня необхідність в повторному огляді або вчиненні інших дій з вказаним майном.
Таким чином, з наданих даних достовірно встановлено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою для скасування арешту з вказаного в клопотаннях майна.
Керуючись ст. ст. 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1