справа № 489/3283/19
провадження №1-кп/489/360/20
УХВАЛА
Іменем України

16 липня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання захисника ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, непрацюючої, незаміжньої, раніше не судимої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
встановив:

В ході судового розгляду кримінального провадження захисником ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Так, згідно обвинувального акту, в ніч з 18.04.2019 на 19.04.2019, близько півночі, ОСОБА_4 , знаходячись в оздоровчому комплексі (сауні) за адресою: м. Миколаїв, вул. В. Чорновола (Гмирьова), 1, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, скориставшись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон ОСОБА_6 . Redmi 6A вартістю 3100,00 грн., з чохлом та сім-картою «Київстар», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.
Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3100,00 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У ході судового розгляду обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю та проти задоволення клопотання про її звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України не заперечувала.
Прокурор клопотання підтримала, враховуючи те, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальний проступок, примирилася з потерпілим ОСОБА_6 та відшкодувала завдані нею збитки.
Потерпілий ОСОБА_6 проти звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та підтвердив те, що обвинувачена примирилася з ним та відшкодувала завдані збитки.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком. Згідно вимоги ІЦ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 є особою, яка відповідно до ст. 89 КК України не має судимості.
Під вчиненням злочину вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, про що на практиці свідчить відсутність: у особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин; кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого злочину. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; була реабілітована; була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.88 КК України особа визнається такою, що не має судимості).
Крім того, відповідно до роз`яснень п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», згідно зі ст. ст. 45-48, ч.1 ст. 97 КК України однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи незняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна.
На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальний проступок, після вчинення кримінального правопорушення примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані збитки. Тому враховуючи думку учасників кримінального провадження щодо звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням, суд вважає необхідним задовольнити клопотання на підставі ст. 46 КК України.

Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 285-288, 371, 372 КПК України, суд
постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим задовольнити.
ОСОБА_4 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із її примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження № 0001376, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.04.2019, відносно ОСОБА_4 закрити.
Речові докази: мобільний телефон Redmi 6A повернути потерпілому..

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1