01.09.2020 Справа № 756/8645/19
Унікальний № 756/8645/19
Провадження № 1-кп/756/619/20
В И Р О К
Іменем України

01 вересня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004163 від 02.06.2019 року за обвинувальним актом відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 04.07.2014 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі; 22.03.2016 Новокаховським міським судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 21.09.2016 по відбуттю строку покарання,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представників потерпілого (він же цивільний позивач)

Головного управління урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку

та захисту інформації України ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И В :

02.06.2019 року приблизно о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням до іншого приміщення, а саме крадіжку телефонного кабелю із телекомунікаційного колодязя, з метою власного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_4 того ж дня, тобто 02.06.2019 року приблизно о 17 год. 30 хв. знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Мінське шосе 10, тримаючи при собі заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме пилку по металу із спеціальним полотном, відкрив кришку люка телекомунікаційного колодязя та проник в середину даного приміщення. В подальшому ОСОБА_4 , знаходячись у телекомунікаційному колодязі, за допомогою заздалегідь підготовленого знаряддя вчинення кримінального правопорушення відрізав від мережі належний Головному управлінню урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, ідентифікаційний код 34794089, телефонний кабель типу ТЗГ 37x4x1,2 довжиною 3 метри, вартість якого становить 829 грн. 71 коп. (без урахування ПДВ). Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане із проникненням до іншого приміщення, ОСОБА_4 , тримаючи при собі викрадене майно, належне Головному управлінню урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, ідентифікаційний код 34794089, а саме телефонний кабель типу ТЗГ 37x4x1,2 довжиною 3 метри вартістю 829 грн. 71 коп. (без урахування ПДВ), намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення.

Однак, виконавши всі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного із проникненням до іншого приміщення, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення із чужим майном при собі, яке він намагався повторно таємно викрасти у поєднанні з проникненням до іншого приміщення.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 міг спричинити майнову шкоду Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України (ідентифікаційний код 34794089) на загальну суму 829 грн. 71 коп. (без урахування ПДВ).

Допитаний в судовому засіданні 03.09.2019 у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину спочатку визнав частково, не оспорюючи фактичних обставин, однак, не погоджуючись з їх кваліфікацією саме за ч. 3 ст. 185 КК України, а не за ч. 2 ст. 185 КК України, вважаючи відсутньою кваліфікуючу ознаку проникнення до іншого приміщення. Пред`явлений до нього цивільний позов у розмірі 154235,61 грн. обвинувачений спочатку визнавав частково лише в сумі вартості телефонного кабелю, який він намагався таємно викрасти, тобто в сумі 829 грн. 71 коп., заперечуючи проти цивільного позову в решті суми, яка становить вартість відновлювальних та ремонтних робіт на пошкодженій ним лінії урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Однак, згодом ОСОБА_4 взагалі почав стверджувати, що позов до нього пред`явлено необгрунтовано та безпідставно, як і необґрунтовано висунуте обвинувачення, оскільки в телекомунікаційний колодязь він проник не з метою вчинення крадіжки кабелю, а з метою сходити в туалет, де його потім невдовзі виявили та залишили в тому ж колодязі працівники Головного управління урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, викликавши наряд поліції. Тільки по прибуттю слідчо-оперативної групи телекомунікаційний колодязь відкрили та витягли його звідти. Виявлені після цього в колодязі речові докази у виді пилки по металу із спеціальним полотном, а також фрагменти телефонного кабелю не мають до нього ніякого відношення.

Проте, після заслухання судом представників потерпілого, наданих ними обґрунтувань цивільного позову, вивчення додатків до цивільного позову та після надання в суді своїх показань свідками ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , які є працівниками потерпілого та першими прибули на місце пошкодження телефонного кабелю зразу ж після спрацювання сигналізації на пульті охорони, а тому першими виявили та заблокували в телекомунікаційному колодязі обвинуваченого, після чого і викликали поліцію, ОСОБА_4 змінив свою позицію у справі, разом з захисником просив застосувати ч. 3 ст. 349 КПК, та розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку.

В судовому засіданні 31.08.2020 ОСОБА_4 показав, що ніякі обставини справи, викладені в обвинувальному акті, він не оспорює та повністю визнає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, включаючи і розмір збитку, який міг бути спричиненим власнику кабелю у сумі 829 грн. 71 коп. ОСОБА_4 повідомив, що він вже знайомий з останньою судовою практикою Верховного Суду щодо кваліфікації діянь, пов`язаних з крадіжками телефонних кабелів, пов`язаних з проникненням в телекомунікаційні колодязі, як інші приміщення. Решту пред`явленого до нього цивільного позову він не визнає, тому просить позов у тій частині відхилити. При ухваленні остаточного рішення у справі просить його суворо не карати. Згадує, що в нього є дитина на Херсонщині, якою слід займатися та виховувати. Ознак щирого каяття обвинувачений при цьому не виявляє, хоча стверджує, що він зробив для себе належні висновки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане із проникненням до іншого приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, враховуючи непогашену судимість ОСОБА_4 за вироком від 04.07.2014 Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто вчинення нового умисного злочину особою? яка має непогашену судимість за інший умисний злочин.

За місцем реєстрації ОСОБА_4 характеризується формально посередньо, не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з 15.10.2007 з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів; синдром залежності.

Крім того, до ОСОБА_4 15.08.2005 Новокаховським міським судом Херсонської області було застосовано п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію» та звільнено від відбування покарання за вчинений злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України; 22.10.2007 року Новокаховським міським судом Херсонської області на підставі ч. 4 ст. 309 КК України був звільнений від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 309 КК України; був засуджений 04.07.2014 вироком Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 304, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; був засуджений вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 22.03.2016 за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185 , ст.ст. 70 ч.1, 71 ч.1, 72 ч.5 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці, звільнений з місць позбавлення волі 21.09.2016 року по відбуттю строку покарання.

Крім того, стосовно ОСОБА_4 було скеровано обвинувальний акт 14.03.2019 року до Новокаховського міського суду Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України, який ще не розглянуто.

В період розгляду даного кримінального провадження, після того, як ОСОБА_4 в листопаді 2019 року було звільнено з-під варти, він, маючи статус обвинуваченого у даному кримінальному провадженні та ще і в іншому, що перебуває в Херсонській області, повторно, умисно 31.01.2020 вчинив новий злочин проти власності, за який вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2020 його було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді одного року позбавлення, вирок набрав законної сили.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 66-68 КК України, після чого шляхом часткового складання призначених покарань в порядку ч. 4 ст. 70 КК України врахувати не відбуте покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2020.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні у період з 02.06.2019 по 07.11.2019 у відповідному співвідношенні.

Судові витрати відсутні.

Заявлений цивільний позов повністю відповідає засадам ст.ст. 61, 128 КПК та є обгрунтованим, а доводи переконливими. Жодних аргументів, які б перешкоджали суду задовольнити цивільний позов обвинуваченим та його захисниками не наведено у змагальному процесі, що передбачає самостійне обстоювання сторонами та потерпілим і цивільним позивачем їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань врахувати не відбуте покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.03.2020 року, визначивши ОСОБА_4 остаточне покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 02 червня 2019 року по 07 листопада 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 01 вересня 2020 року.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання вироку.

Цивільний позов Головного управління урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, ідентифікаційний код 34794089, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Головного управління урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , спричинену злочином шкоду у розмірі 154235 гривень 61 копійки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1