ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000125 за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 на вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2020 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м.Чернівці, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, заміжньої, приватного підприємця, раніше не судимої,,-

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2020 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації.

ЄУНСС №718/1168/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
КП №11-кп/822/442/20 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 286 КК України
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 3530,78 гривень у відшкодування вартості проведених експертиз.

Скасовано накладений ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 26.02.2020р. арешт на транспортний засіб марки Мегsedes-Вепz-312 D", номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , який знаходиться на спеціальному майданчику Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області згідно квитанції № 91 від 23.02.2020р., та повернуто його власнику ОСОБА_10 .

Вирішено питання речових доказів.
Як встановлено вироком суду першої інстанції та перевірено у апеляційному суді, ОСОБА_6 22 лютого 2020 року біля 20:00год., керуючи технічно справним автомобілем марки "Мегsedes-Вепz-312 D", номерний знак НОМЕР_1 , рухалася по автодорозі Н-10 сполученням «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Мамалига» зі сторони м. Снятин Івано-Франківської області в напрямку м. Чернівці, на швидкості більше 90 км/год., що перевищує допустиму на даній ділянці автодороги. Доїжджаючи до 213км + 830м вказаної автодороги, водій ОСОБА_6 проявила неуважність до дорожньої обстановки та самовпевненість у своїх діях, неправильно застосувала прийоми керування транспортним засобом, не вибрала безпечної швидкості руху та не упевнилася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, почала виконувати маневр обгону попутного автомобіля, під час якого допустила виїзд керованого нею автомобіля за межі проїзної частини дороги вправо, де виїхавши за межі проїзної частини дороги у кювет допустила зіткнення із перешкодою у вигляді дерев.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля марки "Мегsedes-Вепz-312 D", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено смерть, яка, відповідно до висновку СМЕ № 173 від 30.03.2020р., настала від набряку та набухання речовини головного мозку, що розвинулась як ускладнення закритого перелому кісток основи черепа з розвитком підоболонкових крововиливів та забоєм речовини головного мозку.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїла в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 10.1, 12.2 та 12.6 (ґ), які безпосередньо перебувають у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б), які лише сприяли порушенню «Правилам дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001р. та ведених в дію з 01.01.2002р.

Не погоджуючись із вказаним вироком суду 1 інстанції, заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи кваліфікацію дій засудженої та доведеності її вини, вважає вирок таким, що не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить скасувати вирок, ухвалити новий, яким визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного їй основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї обов`язки. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

На думку прокурора, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування при призначенні додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами положень ст. ст. 75, 76 КК України, які не підлягають застосуванню до даного виду покарання.

Апелянт зазначає, що згідно резолютивній частини оскаржуваного вироку суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_6 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначивши їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, порушив зазначені вимоги закону, що призвело до неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинувачену ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченій і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що прокурором в апеляційній скарзі не заперечується кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України, а також доведеність її вини у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть ОСОБА_11 , а іншими учасниками вирок районного суду не оскаржувався, то колегія суддів такі обставини не переглядає, вважає їх доведеними та не наводить доводів на їх підтвердження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій покарання, колегія суддів приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з роз`яснень щодо правильного та однакового застосування вказаної норми КК України, які містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Виходячи з наведеного, звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України від відбування не тільки основного, але й додаткового покарання, належить вважати неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, яке підлягає виправленню у межах повноважень суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з ухваленням у цій частині нового вироку, яким обвинуваченій ОСОБА_6 слід призначити покарання у тому самому виді та розмірі, - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки, - втім зі звільненням з випробуванням від відбування лише основного покарання, із встановленням іспитового строку в два роки та покладенням на неї обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, і обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, як вбачається із резолютивної частини вироку суду транспортний засіб марки Мегsedes-Вепz-312 D", номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 , знаходиться на спеціальному майданчику Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області.

В той же час, відповідно до постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів вбачається, що транспортний засіб марки Мегsedes-Вепz-312 D", номерний знак НОМЕР_1 знаходиться на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області, за адресою м.Чернівці, вул. Комунальників 4-В.

А тому, колегія суддів вважає за необхідне вирок районного суду в цій частині змінити, зазначивши правильну адресу зберігання речового доказу по справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2020 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, в частині призначеного їй покарання скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з випробовуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 серпня 2020 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, в частині зазначення місця зберігання речового доказу по справі - змінити.
Зазначити, що місце зберігання транспортного засобу марки Мегsedes-Вепz-312 D", номерний знак НОМЕР_1 майданчик для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області, за адресою: м.Чернівці, вул. Комунальників 4-В.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3