Справа № 463/5973/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/931/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу гр. ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2020 року, якою відмовлено у задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2020 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що зі скарги ОСОБА_6 та заяви про кримінальне правопорушення не вбачається об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного у ній кримінального правопорушення, а лише зводиться до незгоди з передбаченими КПК України діями прокурора у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчим суддею зазначено, що посилання ОСОБА_6 на те, що пред`явленими прокурором позовами у кримінальному провадженні йому як власнику земельної ділянки могла бути завдана істотна шкода, так як заявник позбавлений права на захист своїх прав та інтересів при розгляді цього позову у кримінальному провадженні, бо не є стороною (учасником) цього позову, є необґрунтованими оскільки відповідно до ч.5 ст.128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На дану ухвалу слідчого судді гр. ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк подання апеляційної скарги; скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05 серпня 2020 року, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові внести відомості до ЄРДР на підставі заяви від 10 червня 2020 року.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді передчасною, необгрунтованою, упередженою та незаконною.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, то апелянт наголошує, що оскаржувана ухвала була постановлена без його участі, а її копію отримав лише 17 серпня 2020 року.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя формально підійшов до розгляду скарги, однобічно та неповно з`ясував всі обставини справи з істотним порушенням вимог процесуального закону, що є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про задоволення скарги.

Зазначає, що слідчий суддя без реєстрації кримінального провадження і вчинення певних процесуальних дій неуповноважений встановлювати відсутність ознак кримінального провадження в діях особи про яку йшлося в заяві про кримінальне правопорушення.

Будучи повідомленими про час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_6 та прокурор у судове засідання апеляційного суду не з`явились.

Відповідно до ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників провадження в судове засідання не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи та переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів скарги, 11 червня 2020 року ОСОБА_6 скерував в ДБР заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.15, ч.1 ст.367 КК України, працівником правоохоронного органу, а саме: прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , що виразилось у поданні останньою цивільних позовів у кримінальній справі №608/1207/16-к, внаслідок чого власникам земельних ділянок, зокрема і ОСОБА_6 буде завдано істотної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.367 КК України передбачено кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Згідно ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється саме прокурором.

Як вбачається з матеріалів скарги, зокрема заяви про кримінальне правопорушення, ОСОБА_6 не погоджується з діями прокурора щодо пред`явлення цивільних позовів у кримінальному провадженні, оскільки такі стосуються земельних ділянок, що належать в тому числі ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України вирішення цивільного позову належить до компетенції суду під час ухвалення вироку чи постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

При цьому, на думку колегії суддів. слідчий суддя вірно зазначив, що посилання ОСОБА_6 на те, що пред`явленими прокурором позовами у кримінальному провадженні йому як власнику земельної ділянки могла бути завдана істотна шкода, так як заявник позбавлений права на захист своїх прав та інтересів при розгляді цього позову у кримінальному провадженні, бо не є стороною (учасником) цього позову, є необґрунтованими оскільки відповідно до ч.5 ст.128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Незгода з рішеннями та діями працівників державного органу, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному процесуальним законодавством, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно зазначивши у своєму рішенні, що із скарги ОСОБА_6 та заяви про кримінальне правопорушення не вбачається об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки вказаного у ній кримінального правопорушення, а лише зводиться до незгоди з передбаченими КПК України діями прокурора у кримінальному провадженні, прийшов до обгрунтованого переконання про те, що в задоволені скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 10.06.2020, відсутні.

Таким чином, Територіальне управління Держаного Бюро Розслідувань, розташованого у м.Львові, отримавши заяву ОСОБА_6 дотримався вимог чинного законодавства України, перевірив її та встановив факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05 серпня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного Бюро Розслідувань, розташованого у м. Львові, колегією суддів не встановлено, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити гр. ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2020 року.
Апеляційну скаргугр. ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 05 серпня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді: