Провадження №1-кс/463/6300/20
У Х В А Л А

07 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

в с т а н о в и в :
В провадженні Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001373 від 16.11.2020 за підозрою ОСОБА_5 та ще двох осіб у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про відсторонення ОСОБА_5 від посади поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП у Чернівецькій області на строк 2 місяці.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Згідно даних слідства, ОСОБА_5 , будучи службовою особою правоохоронного органу, 16.11.2020 близько 00 год. 10 хв. у позаробочий час знаходячись у громадському місці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в групі із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які також являлись працівниками Національної поліції,ігноруючи загальноприйняті у суспільстві правила поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушив громадський порядок і спокій громадян у нічний час, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, яке виразилось у тому, що ОСОБА_6 , протиставляючи себе суспільству,проявляючи грубу силу, нехтуючи елементарними правилами поведінки, моральності та добропристойності, усвідомлюючи те, що перебуває у громадському місці поруч із житловими будинками, а саме на АДРЕСА_1 ,під час конфлікту із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, голосно висловлювався нецензурною лайкою та розмахував кулаками обох рук в бік останніх, показуючи намір розпочати бійку. Після цього, діючи з тих самих підстав і мотивів, ОСОБА_6 кулаком правої руки завдав удару ОСОБА_8 по обличчю зліва, повалив його на землю та наніс обома руками в область голови останнього декілька ударів (не менше двох). Під час того, як ОСОБА_8 лежав на землі, захищаючись від ударів та намагаючись звільнитись, ОСОБА_6 зловив його за праву руку та вкусив за великий палець.

В результаті протиправних хуліганських дій ОСОБА_6 , ОСОБА_8 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця та садна на обличчі зліва та садна на 1-му пальці правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легкого ступеня тяжкості.

У той самий час, коли ОСОБА_6 завдавав ударів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 намагаючись захистити свого товариша та відтягнути ОСОБА_6 від нього, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під час конфлікту завдали декілька (більше двох) ударів ОСОБА_9 у різні частини тіла, після яких останній впав на дерев`яну лавку. Далі, ОСОБА_7 , принижуючи честь та гідність потерпілого, нехтуючи елементарними правилами поведінки, ліктьовим суглобом правої руки схопив ОСОБА_9 за шию та почав душити, а ОСОБА_5 , в свою чергу, здійснив декілька ударів (більше двох) ОСОБА_9 в область обличчя.

В результаті протиправних хуліганських дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на носі та в ділянці правого ліктьового суглобу, синці на обличчі, в двох тім`яних ділянках, садно-подряпина на чолі зліва, краєвий дефект коронкової частини 1-го зуба нижньої щелепи справа, чим спричинили останньому,згідно висновку судово-медичної експертизи, легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

На даний час згідно з наказом № 656о/с від 07.09.2017 обіймає посаду поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону УПП у Чернівецькій області ДПП.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_5 кримінально-каране діяння стосується його службового становища, що унеможливлює виконання ним своїх обов`язків, оскільки, продовжуючи перебувати на вказаній посаді, підозрюваний матиме можливість незаконними засобами впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні використовуючи свої знайомства по службі та поза нею, також може впливати на свідків шляхом залякування, щодо притягнення останніх до адміністративної, кримінальної відповідальності, шляхом тиску з використанням свого службового становища. Так як злочин є із проявами насильства над потерпілим, може погрожувати застосувати таке до свідків.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали вимоги клопотання. Дали пояснення, аналогічні вищенаведеним та просять таке задовольнити.

Захисник проти клопотання заперечив оскільки ризики впливу на свідків чи потерпілого відсутні. Крім того, злочин вчинено в позаробочий час, а відтак, відсторонення підозрюваного від посади не є необхідним для виконання завдань кримінального провадження,

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні в повному обсязі підтримав пояснення свого захисника.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 02.12.2020.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

За змістом ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відсторонення від посади, згідно з п. 4 ч. 2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб (ч.2 ст.157 КПК України).

Проаналізувавши наведені у клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, вважаю, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, що підтверджується наступними доказами, зокрема:
протоколами допиту потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 16.11.2020, згідно яких останні надали покази про заподіяння їм тілесних ушкоджень підозрюваними;

протоколами допиту свідків ОСОБА_10 від 17.11.2020 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 18.11.2020, які прибули на місце події одразу після вчинення злочину;

висновками судово-медичного експерта №1646 та №1645 від 16.11.2020, згідно яких у потерпілих виявлено тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, які могли бути спричинені 16.11.2020 за обставин, які наводять потерпілі;

протоколами слідчих експериментів із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 20.11.2020;

протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт конфлікту з потерпілими;

протоколом огляду носія інформації від 03.12.2020;

Такі докази в об`єктивному взаємозв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , оскільки несуть в собі достатню кількість фактів та відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

При цьому, оцінюючи вказані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності слідчим суддею не встановлено істотного порушення прав та свобод людини при отриманні таких доказів. Зрештою, сторона захисту на такі обставини не посилається.

Також, виходячи з фактичних обставин справи, слід погодитись з правильністю кримінально-правової кваліфікації дій ОСОБА_5 .

Отже, слід вважати, що слідчим та прокурором виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України.
Разом з тим, ймовірний злочин ОСОБА_5 вчинив у позаробочий час знаходячись у громадському місці. Такий злочин не віднесений до категорії службових і посада, яку він займає, жодним чином не сприяла вчиненню ним кримінального правопорушення.

Попри те, що ризик впливу на свідків та потерпілого існує, ніщо не вказує на те, що саме у спосіб відсторонення підозрюваного від посади можливо запобігти такому ризику, оскільки до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язку утриматись від спілкування з потерпілими та свідками.

Відтак, потреби досудового розслідування, які полягають у перешкоджанні впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, на думку слідчого судді є захищеними і тому не виправдовують такого ступеню втручання у права і свободи підозрюваного як відсторонення його від посади, що одночасно, не сприяє виконанню завдань кримінального провадження.

Тому, слід вважати, що слідчим та прокурором не виконано вимоги пунктів 2 та 3 ч. 3 ст. 132 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 157 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
При цьому, виходячи з синтаксичного аналізу норми ч. 1 ст. 157 КПК України, вживання сурядного розділового сполучника «або» для з`єднання однорідних членів речення створює альтернативний перелік і якщо такий перелік перераховує умови для настання певного правового наслідку, то наслідок настає за наявності хоча б однієї з перерахованих умов.
Як уже зазначалось вище, ймовірний злочин вчинено ОСОБА_5 в позаробочий час. Відповідно, відсторонення від посади не є необхідним для припинення кримінального правопорушення.
Крім того, ймовірний злочин вчинено на території зовсім іншої області, а відтак, немає підстав для висновку, що перебуваючи на посаді підозрюваний може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування.
Що стосується можливості впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, цей ризик усунуто за допомогою іншого заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу.
Також, ніщо в матеріалах справи не свідчить, що саме завдяки займаній посаді підозрюваний може протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, при тому як і в попередньому випадку, згаданий ризик усунуто за допомогою іншого заходу забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, стороною обвинувачення не доведено обставин, передбачених ч. 1 ст. 157 КПК України.
Вказаних висновків достатньо для визнання клопотання необґрунтованим і тому слідчий суддя в його задоволенні відмовляє.
Керуючись ст.ст. 131, 154, 155, 156, 157, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором Львівської обласної прокуратури про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11.12.2020 року о 13.40 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1