Вирок
Іменем України

21.01.2021 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 0000715 від 25.06.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дружба, Теребовлянського району, Тернопільської області, громадянина України, з середньо - технічною освітою, одруженого, військовослужбовця за контрактом військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України -

в с т а н о в и в:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.10.2019 року № 232 солдата ОСОБА_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , призначеного наказом начальника Головного управління персоналом - заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 25.09.2019 р. № 54 - РС на посаду сапера 2 інженерно - саперного відділення інженерно - саперного взводу 2 десантно - штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 03 жовтня 2019 року зараховано в списки осоюового складу частини та на всі види забезпечення.

02.01.2020 року солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової частини за контрактом Збройних Сил України, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України, ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 в умовах особливого періоду та без поважних причин перебував поза межами розташування території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив дезертирство, а саме самовільне залишення військової частини або місця військової служби з метою назавжди ухилитись від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Відтак, з 02.01.2020 року по теперішній час солдат ОСОБА_4 проводить час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконує, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини НОМЕР_1 приховує, до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно маючи на це можливість.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 408 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся. Просив суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України доведена повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, котрий на обліку в психіатра не числиться, передуває на обліку у лікаря - нарколога, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставин, що обтяжують покарання судом не виявлено.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді 5 років позбавлення волі. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та рахує за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк два роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1