Справа № 178/1/21
У Х В А Л А

04 січня 2021 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 клопотання слідчої СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000001 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню світу, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого 18 березня 2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 152, ч. 2 с. 153, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України строком на 9 років позбавлення волі, проживаючого по АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчим СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду внесено клопотання, узгоджене з прокурором у кримінальному провадженні за №0000001 порушеного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України.
Згідно клопотання ОСОБА_5 01 січня 2021 року о 06 годині 30 хвилин перебував у приміщенні літньої кухні на території присадибної ділянки ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_8 раптово виник умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Далі ОСОБА_8 01 січня 2021 в період часу з 06 год. 35 хв. по 06 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов в сусідню кімнату, взявши кухонний ніж, повернувся в кімнату, де перебував ОСОБА_9 , після чого реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, підійшов до ОСОБА_9 , котрий стояв поблизу столу, та штовхнув лівою рукою в область грудної клітки, в результаті чого ОСОБА_9 впав на підлогу на сідниці, після чого ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_9 та, тримаючи в правій руці кухонний ніж, наніс один удар вказаним ножем в ліву частину грудної клітки.
У результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани Ѕ грудної клітки, лівосторонній гематоракс, що відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
02 січня 2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 01 січня 2021 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами допитів свідків та іншими доказами в їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, просить обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлюючи тим, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків. Також наголошує на необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на суспільну небезпеку, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, крім того він раніше неодноразово був засуджений і може увчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 просять не застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, дослідивши додані до клопотання матеріали, приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , документи, підтверджуючі особу якого до клопотання не долучені, підозрюється в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, але тяжкість тілесних ушкоджень, в завданні яких підозрюється ОСОБА_5 визначена самим слідчим на підставі лише довідки чергового хірурга, підозрюваний раніше вже був судимий за скоєння особливо тяжкого кримінального правопорушення, але фактів ухилення його від явки до слідчого в судовому засіданні не встановлено, як не встановлено доказів того, що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень, оскільки запобіжний захід відносно підозрюваного в рамках цього кримінального провадження не застосовувався.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 ЄСПЛ визнав порушення ст. 5 КЗПЛ, оскільки підставою для обрання цього запобіжного заходу була неявка підозрюваного за викликом слідчого. Проте рішення щодо тримання заявника під вартою містило абстрактне посилання на існування ризиків ухилення заявника від слідства або перешкоджання останньому. Виходячи із порівняльного аналізу зазначених правових позицій ЄСПЛ, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, суд у кожному випадку повинен принципово та критично ставитися до доводів прокурора, якими він обґрунтовує необхідність застосування саме цього запобіжного заходу, об`єктивно оцінюючи їх переконливість. При цьому для застосування тримання під вартою як запобіжного заходу прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості. У цьому ключі послідовною та логічною є позиція ЄСПЛ, яка зводиться до наступного: небезпека можливості переховуватися від правосуддя не може вимірюватися виключно на підставі суворості можливого вироку. Наявність сильної підозри в тому, що особа вчинила тяжкий злочин, є, звичайно, таким чинником, що відноситься до суті питання, однак сама по собі така підозра не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Небезпека переховування особи від правосуддя повинна оцінюватись не лише у світлі тяжкості покарання, але й виходячи з усіх інших обставин, які можуть або підтвердити наявність такої небезпеки, або звести її до такого мінімуму, що попереднє ув`язнення виявиться невиправданим.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може скоювати інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, крім як обрання до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Виходячи з викладеного, на підставі ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129, Конституції України, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194, 194 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, проживаючому по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 04 січня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області, прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області, за першою вимогою;
2) не залишати цілодобово місце постійного проживання АДРЕСА_1 , крім явки за викликом слідчого, прокурора чи суду (в залежності де перебуває кримінальне провадження), та перебування в лікувальному закладі;
Строк дії ухвали два місяці.
Виконання ухвали доручити Криничанському ВП Кам`янського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1