печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000398 від 27.12.2019 про накладення арешту, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000398 від 27.12.2019 про накладення арешту на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «ПК «ЗБАГАЧУВАЧ» () у АТ «ПУМБ», МФО 334851.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчим, через канцелярію суду подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, також, слідчим у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий вказує, що слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000398, внесеному до ЄРДР 27.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 власник вуглезбагачувальної групи «Енергоімпекс», до складу якої входять збагачувальні фабрики (ЦЗФ «Пролетарска», ЦЗФ «Колосниковска», ЦЗФ «Кондратівска», ЗФ «Антрацит», ЦЗФ «Торезська», ЦЗФ «Чумаковська», ЦЗФ «Стаханівська») та суб`єкти господарської діяльності (ТОВ «ПК «Енергоімпекс», ; ТОВ «Енергоімпекс», ), що розташовані на окупованих територіях Донецької та Луганської областей, впровадив схему зі сприяння фінансового та матеріального забезпечення терористичних організацій «ДНР/ЛНР».

Протиправна схема полягає у наданні послуг із збагачення незаконно видобутого рядового вугілля на окупованих територіях на власних збагачувальних фабриках та подальшої реалізації для потреб «націоналізованих» підприємств державної та приватної власності металургійної, хімічної, електроенергетичної галузей, підконтрольним самопроголошеним організаціям «ДНР/ЛНР». Крім того, в результаті збільшення якісних показників, більша частина вугільної продукції за допомогою операторів ринків вугілля ГП «РЦ «ТД «Уголь Донбасса» (ДНР) через неконтрольовану ділянку кордону вивозиться на адресу підприємств РФ, України, країн ЄС, Туреччини, Прибалтики та ін. Частина коштів від здійснення господарської діяльності вуглезбагачувальної групи «Енергоімпекс» скеровується до бюджету т.зв. «ДНР/ЛНР».

З метою ведення фінансово-господарської діяльності також на території України за вказівкою ОСОБА_5 зареєстровано ряд суб`єктів підприємницької діяльності, а саме: ТОВ «ПК «ЗБАГАЧУВАЧ» (), ТОВ «ЕНЕРГОІМПЕКС» (), ТОВ «ЗБАГАЧУВАЛЬНА ФАБРИКА «СЕЛИДІВСЬКА»» (), ТОВ «ДОНІНТЕРВУГІЛЛЯ» (), ППО ФІЛІЇ ЗФ «ЩЕРБИНІВСЬКА» ТОВ «ДОНІНТЕРВУГІЛЛЯ» ПСПВПУ (25987355), ТОВ «ПЕК ЮНІОН» (), ТОВ «ПЕК «ЕНЕРГОІНДУСТРІЯ» (), ТОВ «АРТІС КАПІТАЛ» (), ТОВ «ОЗОН-3000» ().

У ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «ПК «ЗБАГАЧУВАЧ» () використовує для своєї незаконної діяльності відкритий у АТ «ПУМБ», МФО 334851 банківський рахунок № НОМЕР_1 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що грошові кошти, які містяться на вказаних банківських рахунках є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, набуті в результаті вчинення зазначеного кримінального правопорушення, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні на них арешту.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, конфіскації майна як виду покарання або доходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Також санкцією ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачена конфіскація майна одержаного злочинним шляхом.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою спеціальної конфіскації у юридичної особи та з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кошти, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому ТОВ «ПК «ЗБАГАЧУВАЧ» () у АТ «ПУМБ», МФО 334851, крім виплат обов`язкових платежів до бюджету з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять.

Невідкладно повідомити слідчого письмово про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках на момент оголошення Ухвали слідчого судді.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1