Провадження № 1-кп/947/1380/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши відкритом у судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000344 від 03.02.2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Біла Церква, Київської області, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, не зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
-11.06.2013 Білгород-Дністровським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Так, 02.02.2020, приблизно о 14 годині 20 хвилин, у обвинуваченого ОСОБА_4 , який знаходився у магазині ТОВ «АТБ-маркет», розташованому по вул. Академіка Корольова, 15 в м. Одесі, виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «АТБ-Маркет».
Після чого, реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав з полиць стелажів супермаркету товар, що належить ТОВ «АТБ-маркет», а саме: віскі ємкістю 0,5 літра, фірми «Walker Red Label», вартістю 309 гривень 83 копійки, ковбасу фірми «La Siega Fuet» в кількості 3 штук, вартістю 65 гривень 75 копійок кожна, а всього на суму 507 гривень 08 копійок, сховавши товар в кармани своєї куртки.
Далі, ОСОБА_4 з викраденим пройшов касову зону, не розплатившись за викрадений товар та в подальшому мав намір розпорядитися зазначеним майном на власний розсуд, однак свій злочинний умисел не зміг довести до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками магазину при виході з нього.
Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 02.02.2020, приблизно о 14 годині 20 хвилин, він знаходячись в магазині ТОВ «АТБ-маркет», розташованому по вул. Академіка Корольова, 15 в м. Одесі, взяв з полиць магазину пляшку віскі та ковбасу, з якими пройшов касову зону, не розрахувавшись за їх вартість та намагався вийти з магазину, але був зупинений працівниками магазину. У скоєному щиро кається, та просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, крадіжка, вчинена повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, та відсутність обставин які обтяжують покарання,враховуючи вищезазначені обставини, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, та реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді арешту, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у відповідності до ст. 124 КПК України по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту строком на 3 (три) місяця в арештному будинку.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання, а саме: з 24.11.2020 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_4 під вартою з 24.11.2020 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України),а один день позбавлення волі відповідає одному дню арешту (п.п. а п.1 ч.1 ст. 72 КК України).
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1