Справа № 591/7799/20
Провадження № 1-кп/591/326/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саханське, Роменського району, Сумської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України,

Встановив :

15.10.2020 у період часу з 09 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв ОСОБА_4 перебував за адресою: АДРЕСА_2 ., де у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, викрав ноутбук марки ASUS ViviBook X542U, model: X542UR-DM205, з зарядним пристроєм, загальною вартістю 10133 грн. (десять тисяч сто тридцять три гривні), які належать ОСОБА_5 , та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

15.10.2020 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні повного товариства «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс» і компанія», відділення №128, що розташовано за адресою: м. Суми, пр-кт М. Лушпи, 10/1, маючи при собі ноутбук марки ASUS ViviBook X542U, зарядний пристрій та чохол для ноутбука, належні ОСОБА_5 , та яким він незаконно заволодів, усвідомлюючи, що ці речі не є його власністю, з метою отримання кредиту звернувся до кредитора ПТ «Ломбард «Перший» ТОВ «Мікрофінанс» і компанія» та уклав договір фінансового кредиту та застави № разом зі специфікацією (прийняття предмету застави) від 15.10.2020 №, яка є невід`ємною частиною договору. ОСОБА_4 своїм підписом гарантував, що майно належить йому на праві приватної власності, набуте ним на законних підставах. Згідно п. 26 договору фінансового кредиту та застави № ОСОБА_4 був повідомлений про кримінальну відповідальність за ст. 190, 222, 358 КК України, за шахрайство, за надання недостовірної інформації для отримання фінансового кредиту, подання підроблених документів для отримання фінансового кредиту, що засвідчив своїм підписом у договорі.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та підтвердив, що в обвинувальному акті все викладене вірно, про те, що він таємно викрадав ноутбук марки ASUS у співмешканки ОСОБА_5 , та здав його у Ломбард, де вказав, що річ належить саме йому. Позов визнав у повному обсязі. У вчиненому розкаявся.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорював фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Суд вважає, що своїми навмисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, а надавши завідомо неправдиву інформацію кредитору з метою одержання кредиту, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 222 КК України.

Обставиною, що пом`якшує провину ОСОБА_4 є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

З урахуванням пом`якшуючих обставин та особи винного суд вважає, що остаточне покарання повинно бути призначено ОСОБА_4 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді громадських робіт, що буде сприяти його виправленню. При цьому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю не повинно застосовуватися до ОСОБА_4 , оскільки вчинення злочину не було пов`язано з посадою обвинуваченого або із зайняттям ним певною діяльністю (п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання») .

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов потерпілої є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі

Обвинуваченому запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу, в тому числі за відсутності клопотань сторін стосовно цього питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 374 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 222 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 120 годин громадських робіт;

-за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 120 годин громадських робіт без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 490,35 грн.

Цивільний позов потерпілої задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10 133,0 грн.

Речові докази: договори фінансового кредиту, специфікацію, чек залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1