Провадження №1-кп/127/719/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, працюючого меблярем без офіційного оформлення трудових відносин , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 22.10.2012 Вінницьким РС УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000386 від 09.04.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2020, близько 00:10 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на центральній алеї, що за адресою: проспект Космонавтів у м. Вінниці, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману, в ході розмови з малознайомим йому ОСОБА_5 , ввів останнього в оману щодо своїх дійсних намірів та під приводом поширення всесвітньої мережі Інтернет на свій мобільний пристрій, попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон, при цьому заздалегідь не маючи наміру його повертати. ОСОБА_5 , не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_4 , передав останньому свій мобільний телефон марки «Samsung», серії « НОМЕР_3 », моделі «SM-F300H/DS», в корпусі чорного кольору (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 та ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ), для здійснення поширення всесвітньої мережі Інтернет.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 4151/20-21 від 04.06.2020 ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «Samsung», серії «Galaxy АЗ», моделі «SM-A300H/DS» (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 та ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ), в корпусі чорного кольору, станом на момент вчинення кримінального проступку, а саме на 09.04.2020 складала 573,75 гривень.

Після чого ОСОБА_4 , скориставшись неуважністю ОСОБА_5 , зник з місця вчинення кримінального проступку із вищевказаним мобільним телефоном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 573,75 гривень.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він раніше був знайомий з ОСОБА_4 , підтримував з ним товариські стосунки. 09.04.2020, в пізній час, коли вони гуляли з обвинуваченим в компанії також інших їхніх знайомих, ОСОБА_6 попросив у нього його мобільний телефон, щоб скористатися послугою інтернет, він погодився та надав обвинуваченому свій мобільний телефон. Після чого ОСОБА_6 сказав, що йому потрібно ненадовго відійти, щоб покликати свого знайомого та пішов, він же залишився чекати на обвинуваченого, проте ОСОБА_6 не повернувся. Коли він прийшов додому, то спробував зв`язатися з братом обвинуваченого, щоб з`ясувати де його телефон, проте брат обвинуваченого не був в мережі та не виходив на зв`язок. Його мати виявивши зникнення телефону звернулася з даного приводу до правоохоронних органів. Мобільний телефон він купував за свої власні кошти, вартість телефону на час покупки була біля 3 тисяч гривень.

Як йому стало відомо від працівників поліції, ОСОБА_6 викупив його мобільний телефон з ломбарду та видав його працівникам поліції. Просив обвинуваченого суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив кримінальний проступок за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: суду пояснив, що він раніше був знайомий з потерпілим через те, що останній товаришував з його братом. 09.04.2020 він гуляв з компанію своїх знайомих, серед яких був потерпілий. Оскільки у нього були фінансові труднощі та йому потрібні були гроші, він вирішив взяти мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_5 , щоб в подальшому здати його в ломбард та отримати за це кошти для власних потреб. Він під приводом необхідності скористатися послугою інтернету через телефон ОСОБА_5 попросив у останнього його мобільний телефон, на що ОСОБА_5 та надав йому свій мобільний телефон. В подальшому він під приводом того, що йому нібито потрібно ненадовго відійти, взявши мобільний телефон потерпілого пішов з ним та телефон ОСОБА_5 не повернув, а здав його в ломбард. Отримані за телефон кошти використав для власних потреб. Він сподівався, що потерпілий не буде звертатися з даного приводу до правоохоронних органів та в подальшому він зможе викупити телефон з ломбарду та повернути власнику.

Після відкриття кримінального провадження він викупив мобільний телефон потерпілого з ломбарду та видав його поліції для повернення потерпілому.

У вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, просив суд його суворо не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого та потерпілого, дослідження витягу з кримінального провадження № 0000386 (т.1 а.с. 45), заяви ОСОБА_7 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «Samsung», в корпусі чорного кольору (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 та ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ) (т.1 а.с. 46), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду вінницької області від 14.04.2020 №127/8307/20 про накладення арешту на мобільний телефон (т. 1 а.с. 47-48), висновку судово-товарознавчої експертизи №4151/20-21 від 04.06.2020 року з актом про вартість проведення експертизи (т.1 а.с. 49-53), постанови слідчого від 09.06.2020 про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання з квитанцією №73 від 09.06.2020 (т.1 а.с. 54, 55), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 63), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 59-62).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення - проступку, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав у вчиненому щиро розкаявся, розмір завданої шкоди, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі, визначеному в межах санкції даної статті в редакції станом на день вчинення злочину - 09.04.2020 року, оскільки санкція ч. 1 ст.190 КК України в новій редакції посилює кримінальну відповідальність за скоєння даного кримінального правопорушення, а тому вищезазначений Закон не має зворотної дії в часі відповідно до положень ст. 5 КК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення криміналістичних досліджень судово-товарознавчої експертизи №4151/20-21 від 04.06.2020 року в кримінальному провадженні (т.1 а.с. 53), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ОСОБА_4 кримінального проступку.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч.4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на речовий доказ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 50, 53, 65-67 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції станом на 09.04.2020) та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 326,88 грн. у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи №4151/20-21 від 04.06.2020 року.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.04.2020 №127/8307/20 скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Samsung», серії « НОМЕР_3 », моделі «SM-F300H/DS», в корпусі чорного кольору (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 та ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ), який зберігається в камері зберігання речових доказів Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1