Провадження № 11-сс/4820/535/20
Справа № 675/1667/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
слідчого ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000217 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Ізяславського ВП Славутського ВВ ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , та застосовано відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 листопада 2020 року включно, без можливості внесення застави.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , протягом п`яти останніх років, підтримував близькі відносини з ОСОБА_13 . Упродовж вказаного часу у них народилось дві спільні дитини, які підозрюваний визнає як своїх дітей та періодично навідується до них. Окрім цього, ОСОБА_8 підтримує близькі відносини з самою ОСОБА_13 та періодично навідується до неї. Зокрема, 02.09.2020 року, ОСОБА_8 , в нічну пору доби, прийшов до будинку ОСОБА_13 та запропонував вступити з нею в статевий акт, проти чого остання заперечила та вигнала його з будинку.
03.09.2020 року близько 00 год. 30 хв., в с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив по АДРЕСА_2 , де проживає його колишня співмешканка ОСОБА_13 . В цей час, у ОСОБА_8 виник умисел на вчинення відносно неї дій сексуального характеру без її згоди, оскільки, за добу до цього вона відмовилась вступати з ним в статеві зносини за добровільною згодою.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , проник до будинку ОСОБА_13 та зайшов до кімнати, де вона спала, де знову запропонував їй вступити з ним в статеві зносини, проте остання відмовилась. Після цього, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання протиправних наслідків, діючи умисно, із застосуванням фізичної сили, силоміць роздягнув потерпілу, повалив її на диван та, зв`язавши її руки за спиною, без добровільної згоди, долаючи її фізичний опір, не зважаючи на крики та вимоги припинити такі дії, вчинив відносно ОСОБА_13 дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої, з використанням своїх геніталій.

04.09.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України.

Слідчий СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , з врахуванням того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.152 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що підозрюваний, перебуваючи на волі може продовжувати свою злочинну діяльність, так як він вже був в 2015 році раніше судимий за злочин проти власності; може незаконно впливати на потерпілу та свідків, з якими проживає в одному населеному пункті, шляхом схиляння їх до дачі неправдивих показань. Крім того, у разі визнання ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.152 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що вказує на існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не навчається, неодружений, відсутність міцних соціальних зв`язків, суспільну небезпечність особи підозрюваного, а також наявність визначених ст.177 КПК України ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на потерпілу або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід в вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою : АДРЕСА_1 , з покладенням визначених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

Вважає, що обрана судом міра запобіжного заходу є занадто суворою. Зазначає, що стороною обвинувачення не надано будь-яких даних про те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впивати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначає, що судом не в повній мірі враховано дані про особу підозрюваного, наявність спільних дітей з потерпілою, з якою підозрюваний довгий час перебував у фактичних шлюбних відносинах, наявність постійного місці проживання, щире каяття у вчиненому.

Вказує, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного та його захисників, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, яке характеризується високим ступенем небезпечності для суспільства та за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя врахував, що у прокурора та слідчого є докази того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, її підтвердження представлено: письмовою заявою ОСОБА_13 від 03.09.2020 року, протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення та іншу подію від 03.09.2020 року, протоколом огляду місця події від 03.09.2020 року, протоколом допиту потерпілої від 03.09.2020 року, висновками судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_13 №117, висновком судово-медичної експертизи підозрюваного ОСОБА_8 №119.
Колегія суддів враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 та санкцію ч. 2 ст. 152 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5до 10 років.

Сам, ОСОБА_8 ніде не працює, не навчається, неодружений, що вказує, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків. Крім того, вже ОСОБА_8 вже притягувався до кримінальної відповідальності вироком Ізяславського районного суду від 25.12.2015 року, але відповідних висновків для себе не зробив.
Також, як слідує з протоколу допиту потерпілої від 04.09.2020 року, ОСОБА_8 в ніч з 01.09.2020 року на 02.09.2020 року в супереч її волі проникав до її житлового будинку та пропонував вступити в інтимні стосунки, застосував щодо неї силу. Крім того, за її показами підозрюваний раніше наносив потерпілій побої.
При цьому, 04.09.2020 року потерпіла дала покази, що вказаного дня зі сторони брата та вітчима підозрюваного чинився моральний тиск на неї з метою зміни показів, в зв`язку із чим в неї є побоювання щодо застосування ОСОБА_8 до неї фізичного впливу з метою уникнення ним покарання.

Ці обставини кримінального провадження давали суду підстави дійти висновку, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення і що інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання ризиків, на які посилається сторона обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя при розгляді даного клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення, а тому доводи апеляційної скарги стосовно необґрунтованості та необ`єктивності ухвали слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду даного провадження.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника підозрюваного, колегія суддів не вбачає. Рішення слідчого судді за клопотанням про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, є законним та обґрунтованим, висновок суду про неможливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою є правильним.

Доводи апеляційної скарги, про те що враховано дані про особу підозрюваного, наявність спільних дітей з потерпілою, з якою підозрюваний довгий час перебував у фактичних шлюбних відносинах, наявність постійного місці, проживання, щире каяття у вчиненому, колегія суддів визнає такими, що не зменшує заявлених ризиків та не дають підстав, в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, для обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_14 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді