Справа № 639/7109/20
Провадження № 1-кп/639/184/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м.Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

цивільного відповідача - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 24.04.2020 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000450 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт. Золочів Харківської області, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_11 , 2015р.н., працюючого підсобним робітником у ФОП « ОСОБА_12 », який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
23.04.2020, близько 18:00, ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ 33021», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись по другорядній дорозі вулиці Григорівське шосе м.Харкова, зупинився перед проїжджою частиною головної дороги проспекту Любові Малої у м. Харкові, не врахувавши дорожню обстановку, проявив неуважність та перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод для інших учасників дорожнього руху, а також ігноруючи дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг, не надав переваги в русі мотоциклу «Yamaha МТ 03», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався по головній дорозі просп. Любові Малої з боку вулиці Культкомівської у напрямку просп. Новобоварського, тобто зправа наліво відносно руху автомобіля «ГАЗ 33021», р.н. НОМЕР_1 , чим грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б), 10.1, 16.11 ПДР України, та здійснюючи маневр повороту наліво на просп. Любові Малої, допустив зіткнення з мотоциклом «Yamaha МТ 03», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 на полосі руху останнього.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді крайового перелому основи нігтьової фаланги зі зміщенням, з ушкодженням капсули суглоба та наявністю скальпованої рани в ділянці перелому, які згідно висновку судово-медичної експертизи №09-1583/2020 від 10.06.2020, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку авто-технічної експертизи № 7/912/913СЕ-20 від 05.08.2020 дії водія ОСОБА_6 перебувають у причинному зв`язку з подією та наслідками, що наступили.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю, суду показав,що 23.04.2020р. після робочого дня, біля 17 год. він попросив автомобіль «ГАЗ 33021» у свого директора ОСОБА_10 ,щоби здійснити поїздку по особистим справам-перевезти склотару. Біля 18 год.,він,керуючи вказаним автомобілем, рухався по другорядній дорозі зі столярного цеху за адресою: проспект Любові Малої, 93 м.Харкова. Коли під`їжджав до головної дороги,то зупинився на вимогу дорожнього знаку « Дати дорогу» та увімкнув сигнал лівого повороту. Подивився на всі боки і не побачивши ніяких перешкод, почав безперешкодно виїжджати на головну дорогу та рухатися по ній. Надалі він відчув якийсь поштовх ззаду. Відразу поглянув у бокове дзеркало і побачив,що на дорозі лежить мотоцикл з потерпілим. Зрозумівши, що сталася ДТП, він проїхав ще декілька метрів та зупинився біля узбіччя. Відразу підійшов до потерпілого, запропонував допомогу,від якої останній відмовився. У вчиненому щиро розкаюється. Цивільний позов не визнає у заявленому розмірі, оскільки вважає,що у даній ДТП є не лише його провина, але й потерпілого.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується також і іншими доказами, а саме:

-показами в суді потерпілого ОСОБА_8 , згідно яких він має у власності мотоцикл «Yamaha МТ 03», р.н. НОМЕР_2 , яким користується біля трьох років. Також має водійський стаж 7 років. 23.04.2020р. біля 18 год. він керував вказаним мотоциклом та рухався по проспекту Любові Малої м.Харкова у бік проспекта Новобаварського. Рухався з невеликою швидкістю по мосту,через який проходив даний проспект, у лівій полосі для руху. Попереду нього нікого не було, а у праві полосі руху їхала маршрутка, а за нею -автомобіль Фольксваген сірого кольору. Попереду себе, з боку другорядної дороги, він бачив автомобіль «Газель», який стояв та передньою своєю частиною виїхав на головну дорогу. Чи працював у нього сигнал повороту, він не бачив. Потім вказаний автомобіль Газель почав раптово рух ліворуч, виїхавши на його полосу руху. Він побачив його на відстані приблизно 15-20 м від себе, почав екстрено гальмувати і здійснювати маневр вправо. Однак оскільки відстань між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 була мінімальною,то проїхати між ними він не зміг і допустив зіткнення лівою стороною керма із заднім правим бортом автомобіля Газель,після чого втратив керування та впав на асфальт. Газель продовжив рух. Свідки ДТП надали йому первинну медичну допомогу. Потім підійшов ОСОБА_6 пропонував йому 1000 грн. матеріальної допомоги,запропонував не звертатися до поліції. Заявляє цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_10 про відшкодування у солідарному порядку спричиненої моральної шкоди у розмірі 70 000 грн.;

-показами в суді цивільного відповідача ОСОБА_10 , який суду показав,що він є ФОП, а ОСОБА_15 працює у нього підсобним робітником. 23.04.2020 останній звернувся до нього із проханням надати йому після робочого дня автомобіль Газель, щоби перевезти склотару . Вказаний автомобіль є його власністю, ОСОБА_15 ніякого відношення до вказаного автомобіля не має, на ньому не працює. Того дня він надав ОСОБА_15 вказаний автомобіль для власних потреб вперше, автомобіль був у технічно справному стані. Заявлений потерпілим цивільний позов не визнає, оскільки ОСОБА_15 вчинив ДТП з мотоциклом потерпілого не під час виконання ним трудових обов`язків;

-даними протоколу огляду місця ДТП від 23.04.2020р., схемою та ілюстрованою таблицею до нього (а.с.07-22 к/п), під час якого було оглянуто місце ДТП, зафіксовано дорожню обстановку та механічні пошкодження на транспортних засобах - мотоциклі «Yamaha МТ 03», р.н. НОМЕР_2 та автомобілі «ГАЗ 33021», р.н. НОМЕР_1 після пригоди, оглянутий їх технічний стан , все зафіксовано схематично;

-даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 02.06.2020р. (а.с.37-39 к/п),згідно якого на підставі ухвали слідчого судді з КНП «Харківська клінічна лікарня №31» було вилучено оригінал медичної картки амбулаторно хворого ОСОБА_8 для проведення судово-медичної експертизи;

-даними висновку судово-медичної експертизи №09-1583/20 від 10.06.2020р. (а.с.43-58 к/п), згідно якого у зв`язку із подіями,які відбулися 23.04.2020р. у потерпілого гр. ОСОБА_8 мали місце наступні ушкодження:

- травма нігтьової фаланги 3 пальця лівої кисті у вигляді крайового перелому основи нігтьової фаланги зі зміщенням, з ушкодженням капсули суглоба та наявністю скальпованої рани в ділянці перелому, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості;

- скальповані рани, які загоїлись з утворенням рубців,виявлених при огляді,належать до легких тілесних ушкоджень,що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, а синці та садна,що викликали незначні скороминущі наслідки,відносяться до легких тілесних ушкоджень;

-даними протоколу огляду предмету від 22.05.2020р. (а.с.74-78 к/п),згідно якого слідчим було проведено огляд DVD- R диску з відеозаписом з фасаду будівлі підприємства «Новий стиль» стосовно ДТП, яка відбулася 23.04.2020р. близько 18 год. на автомобільній дорозі по пр. Л.Малої в районі будинку №93 за участю автомобіля «ГАЗ» під керуванням ОСОБА_6 та мотоциклу «Yamaha МТ 03» під керуванням ОСОБА_8 ;

-даними постанов слідчого від 24.04.2020р. (а.с.73 к/п) та від 22.05.2020р(а.с.79-80 к/п), згідно яких транспортний засіб-мотоцикл «Yamaha МТ 03» та DVD- R диск з відеозаписом визнані речовими доказами по кримінальному провадженню;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 12.06.2020р. та схемою до нього (а.с.86-90 к/п), згідно якого слідчим у присутності двох понятих проведено слідчий експеримент за участю ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_16 , які на місці події показали та розказали про обставини скоєного правопорушення, з їх слів була складена детальна схема ДТП ;

-даними висновку судової авто технічної експертизи №7/912/913СЕ-20 від 5.08.2020р.(а.с.96-99к/п),згідно якої у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1 та п.16.11 ПДР; технічна можливість запобігання пригоди для водія ОСОБА_15 визначалася виконанням ним вищевказаних вимог ПДР, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У даній обстановці в діях водія автомобіля «ГАЗ» ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.10.1 та п.16.11 ПДР,які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку із даною ДТП. Також у даній дорожній обстановці водій мотоциклу «Yamaha» ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР; технічна можливість запобігання пригоди для водія ОСОБА_8 визначалася виконанням ним вищевказаних вимог ПДР, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. У даній обстановці в діях водія мотоциклу «Yamaha» ОСОБА_8 вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР,які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку із даною ДТП.

Висновки проведених по справі експертиз зроблені компетентними спеціалістами, є повними, із наданням чітких відповідей на поставлені запитання, є науково-обгрунтованими, та такими, що за своїм змістом узгоджуються із фактичними обставинами даного кримінального провадження та іншими доказами.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого ОСОБА_6 та визнання його винуватості.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом,що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; одружений, має на утриманні неповнолітню дитину; офіційно працює, має постійне місце реєстрації та проживання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ч.1 ст. 66 КК України, суд вважає повне визнання вини , щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком , бере до уваги дані про особу обвинуваченого, наведені вище, його ставлення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання,відсутність обставин,що обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_8 , який не наполягав на застосуванні відносно ОСОБА_6 суворого покарання.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння проступку, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов до ОСОБА_6 , ОСОБА_10 про відшкодування у солідарному порядку на його користь моральної шкоди у розмірі 70 000 грн.

Суд, дослідивши докази, надані цивільним позивачем на підтвердження позовних вимог, вислухавши пояснення учасників справи приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 129 КПК України суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових ( службових) обов`язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах і шкоду така особа заподіяла у зв`язку з виконанням саме трудових (службових) обов`язків.

Під виконанням працівником трудових (службових) обов`язків слід розуміти виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Звертаючись з даним цивільним позовом ОСОБА_8 вказував, що оскільки дорожня транспортна пригода сталася під час виконання водієм ОСОБА_6 своїх трудових обов`язків по перевезенню вантажу-склотари, то відповідати за шкоду, завдану працівником під час виконання його обов`язків, має юридична особа роботодавець ОСОБА_17 разом із водієм ОСОБА_6 в солідарному порядку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 працював на час скоєння ДТП підсобним робітником ФОП ОСОБА_10 , що підтверджується копією трудової книжки обвинуваченого (а.с.53-54). Як пояснив в суді цивільний відповідач по справі ОСОБА_10 , що ОСОБА_6 попросив у нього належний йому автомобіль Газель для власних потреб, після закінчення робочого дня, після 17 години 23.04.2020р. Отже, оскільки ОСОБА_6 у власних потребах використовував транспортний засіб, що належить ОСОБА_10 , тобто не у зв`язку з виконанням ним трудових відносин, суд не вбачає законних підстав для стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача ОСОБА_10 .

За таких підстав, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди в повному обсязі.

У свою чергу оскільки ОСОБА_6 під час керування транспортним засобом мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий йому власником, то саме він має нести відповідальність за завдання шкоди.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Судом в ході розгляду встановлено, що потерпілому протиправними діями обвинуваченого дійсно спричинена моральна шкода, яка виразилась у моральних переживаннях потерпілого за своє життя і здоров`я в момент ДТП, моральних переживаннях в зв`язку ушкодженням здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого в зв`язку з необхідністю проведення лікування, моральних переживаннях пов`язаних з неможливістю жити життям, якими він жив раніше, характеру та тривалості немайнових втрат.

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує характер та обсяг душевних та психічних страждань позивача, який важко недооцінити, характер немайнових втрат, обставини описані вище, ступінь вини обвинуваченого ОСОБА_6 та дії самого потерпілого ОСОБА_8 , який згідно висновку авто технічної експертизи також порушив п.12.3 Правил дорожнього руху України та його дії перебували у причинному зв`язку із даною ДТП, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості і оцінює моральну шкоду, спричинену позивачу ОСОБА_8 протиправними діями обвинуваченого в розмірі 20 000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_6 на підставі ст. 1167 ЦК України.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 витрат, пов`язаних із наданням йому правової допомоги у розмірі 7000 гривень,то суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики,схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті міністрів України від 01.10.1999р. (далі Правила адвокатської етики), єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар.

Розмір гонорару та порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, потребує доказуванню.

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати, та їх сплата повинна бути підтверджена відповідними фінансовими документами.

Таким чином, на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги,наданої у справі,який має бути передбачений договором про надання правової допомоги,та може міститися у акті приймання передачі послуг за договором.

На підтвердження понесених потерпілим ОСОБА_8 витрат на професійну правничу допомогу представник потерпілого ОСОБА_9 надав квитанцію про прийняття від ОСОБА_8 гонорару на суму 7000 грн.(а.с.30), договір про надання правової допомоги від 20.11.2020 року(а.с.20-21), та акт виконаних робіт від 20.11.2020 року (а.с.47), що свідчать про оплату гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку . Тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню. З обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 підлягають стягненню в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму 20000 гривень, витрати на правову допомогу у розмір 7000 грн., а всього 27000 грн.

На підставі ст.124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно п. 1 ,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму 20000 (двадцять тисяч) гривень, витрати на правову допомогу у розмір 7000 грн., а всього 27000 (двадцять сім тисяч) грн. В решті позовних вимог відмовити.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- мотоцикл «YAMAHA», д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_18 під збережувальну розписку, залишити останньому як законному власнику (к/п а.с. 72);
- диск «DVD-R» з відеозаписами, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (к/п а.с. 80);
Процесуальні витрати в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 40 коп. за проведення судово-автотехнічної експертизи стягнути з ОСОБА_6 на користь держави (к/п а.с. 100).

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1