Справа № 128/2561/19
Провадження №11-кп/801/978/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калинівка Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 липня 2020 року, якою у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання у період з 24.06.2017 року по 17.07.2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) відмовлено,

в с т а н о в и в :

23 вересня 2019 до Вінницького районного суду Вінницької області із заявою звернувся засуджений ОСОБА_6 , яку мотивував тим, що він відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2019 за ч.3 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі, вирок набув законної сили 29.07.2019. Просить суд розглянути в судовому засіданні питання щодо застосування до нього ч.5 ст.72 КК України, в зв`язку з тим, що судом першої інстанції йому не було зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку 2 дням позбавлення волі відповідають 1 день попереднього ув`язнення з 22.07.2016 по 15.11.2016 та з 24.06.2017 по 22.08.2019.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 01 липня 2020 року у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання у період з 24.06.2017 року по 17.07.2017 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року) відмовлено.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 був затриманий 24.06.2017 органом поліції на виконання вироку суду від 09.12.2016, яким ОСОБА_6 було засудженого до покарання у виді позбавлення волі (протокол затримання від 24.06.2017) та у подальшому 27.06.2017 останній був доставлений в УВП №1 (на даний час Державна установа «ВІННИЦЬКА УСТАНОВА ВИКОНАННЯ ПОКАРАНЬ (№ 1)») та 17.07.2017 був доставлений в Стрижавську виправну колонію №81 для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі (інформація міститься на зворотній стороні обкладинки особової справи), а тому період з 24.06.2017 та 17.07.2017 не являється строком попереднього ув`язнення в сенсі ч.5 ст.72 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 24.06.2017 року по 17.07.2017 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у СІЗО №1 з 24.07.2016 року по 18.12.2016 року, після чого був звільнений з причини, що йому не продовжили строк тримання під вартою 24.06.2017 року йому затримали.
Заслухавши засудженого ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що судом першої інстанції по даній справі вимоги кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини дотримані.
24 грудня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII.
Згідно із п.2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.
Відповідно до п.3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Ст.5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № № 838-VIII, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, вирішує питання пов`язані з виконанням вироку.
Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року до ч.5 ст.72 КК України внесено зміни.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з врахуванням змін зазначається, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно роз`яснень ВССУ щодо застосування окремих положень Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.
Як вбачається з матеріалів провадження вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 ОСОБА_6 визнано винним за ч.2 ст.185, ч. 3 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців позбавлення волі. У відповідності до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2016 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислено з моменту приведення вироку до виконання.
24.06.2017 затримано засудженого ОСОБА_6 на виконання вироку суду від 09.12.2016, який набув законної сили 09.01.2017, про що свідчить відповідний протокол затримання.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2017 (справа № 130/2521/16-к) ОСОБА_6 етаповано з ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» до СІЗО №1 для подальшого етапування до Вінницького міського суду Вінницької області для розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.3 ст.187, ч.2 ст.309, ч.3 ст.358 КК України.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 6 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 року, більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією усього належного йому майна. ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.2 ст.190 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік; за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 3 роки; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки; за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років; На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутого покарання призначеного за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 року призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців з конфіскацією усього належного йому майна.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26.11.2018 вирок Вінницького міського суду від 14.09.2018 щодо ОСОБА_6 в частині призначення покарання змінено, внаслідок неправильного тлумачення закону, яке суперечить його змісту. ОСОБА_6 вважати засудженим: за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 року, більш суворим, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією усього належного йому майна; за ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 1 рік; за ч.3 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 3 роки; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком 2 роки; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки; за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки; за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки; за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років; На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком невідбутого покарання призначеного за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 09.12.2016 року призначено ОСОБА_6 остаточно покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців з конфіскацією усього належного йому майна.
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2019 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.187,ч.2 ст.289, ч.2 ст.309, ч.3 ст.358 КК України та призначено йому покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років; за ч.3 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією усього належного йому майна; за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком 6 років з конфіскацією усього належного йому майна; за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком 4 років; за ч.3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком 3 років. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 8 років з конфіскацією усього належного йому майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та покарання призначеного за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 року, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 9 років з конфіскацією усього належного йому майна, зарахувавши в строк відбуття покарання, частково відбуте покарання призначене за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 р. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №838-VIІІ від 26.11.2015 року) ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення під час судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28.08.2017 року по 17.12.2018 року та з 18.02.2019 року день набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обраховано з дня набрання вироком законної сили.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 27.02.2020 вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 19.06.2019 щодо ОСОБА_6 змінено в частині застосування ч.5 ст.72 КК України. На підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. від 26.11.2015) зараховано ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2016 по 18.12.2016, з 28.08.2017 по 17.12.2018., з 18.02.2019 по 19.07.2019, з 20.01.2020 до набрання вироком законної сили, тобто до 27.02.2020, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.
Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про те, щоб на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 24.06.2017 року по 17.07.2017 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки за вироком Вінницького міського суду від 25.06.2019 при призначені остаточного покарання ОСОБА_6 не враховувався взагалі вирок Калинівського районного суду від 09.12.2016 року, за яким останнього визнано винним за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та в якому із застосування ст.71 КК України до призначеного покарання була частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2016.
Слід звернути увагу засудженого на те, що станом на набуття вироком Калинівського районного суду від 09.12.2016 законної сили , тобто на 09.01.2017 ч.5 ст.72 КК України діяла в редакції Закону № 838-VIII , яка передбачала, що в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_6 був затриманий 24.06.2017 органом поліції на виконання вироку суду від 09.12.2016 року, яким ОСОБА_6 було засудженого до покарання у виді позбавлення волі (протокол затримання від 24.06.2017) та у подальшому 27.06.2017 останній був доставлений в УВП №1 (на даний час Державна установа «Вінницька установа виконання покарань (№1)») та 17.07.2017 був доставлений в Стрижавську виправну колонію 81 для відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, а тому період з 24.06.2017 та 17.07.2017 не являється строком попереднього ув`язнення в сенсі ч.5 ст.72 КК України, тому у задоволені апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 01 липня 2020 року, якою у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4