ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1814/17 Номер провадження 11-кп/814/309/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеномудо ЄРДР за № 0000550, за апеляційними скаргами прокурора Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, зареєстрованого у с. Гончарі, Шишацького району, фактично проживаючого у с. Глухове Полтавського району, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 26.06.2012 вироком Полтавського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнений 18.06.2014, визнано винуватим та засуджено:
- за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна.

Вирішено долю речових доказів та порядок стягнення процесуальних витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись прокурор Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_7 .

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15 липня 2020 року вказані апеляційні скарги задоволені частково, а вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2018 року змінений визнано недопустимими доказами протоколи оглядів місця події від 31 жовтня 2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 187-190, 192-196), протокол пред`явлення особи для впізнання від 31 жовтня 2017 року (т.1, а.с. 179-180), висновок експерта №207 від 8 грудня 2017 року (т.1, а.с. 199-203) та виключено з мотивувальної частини вироку посилання на них як на докази винуватості ОСОБА_7 . На підставі ст. 59 КК України визначено, що конфіскації підлягає 1/2 частина майна, що належить ОСОБА_7 . Вказано вважати, що ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років із конфіскацією 1/2 частини належного йому майна. В іншій частині вирок Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2018 року відносно ОСОБА_7 залишено без змін.

18 листопада 2020 року постановою Верховного Суду вказану ухвалу апеляційного суду скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Разом із цим, обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів по 16 січня 2021 року включно.

Дане провадження з Верховного Суду надійшло до апеляційного суду 01.12.2020 та ухвалою судді доповідача призначено до розгляду на 11.01.2021.

Від прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Нормами ч. 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи наведене, та те що на даний час по справі триває апеляційне провадження, суд, виходячи із положень ст. 331 КПК України, має вирішити питання продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримку поданого клопотання та заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Таким чином вбачається, що у разі засудження особи до арешту чи позбавлення волі, він має бути взятий під варту, і лише у виключних випадках стосовно такої особи може бути застосований запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою до набрання вироком законної сили.

Відповідно до вироку Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2018 року, ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна та до нього застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 засуджений вироком місцевого суду до реального відбування покарання на тривалий термін, та у даний момент він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обґрунтованість якого має перевірити суд апеляційної інстанції, а ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не зменшилися, зокрема і можливість ухилення обвинуваченого від явки до суду, тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись гл.18, ст. 331 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 05 березня 2018 року за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією майна, запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3