Справа № 367/7682/19
Провадження №1-кп/367/339/2020
УХВАЛА
Іменем України
18 серпня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
представник потерпілих юридичних осіб: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000589 від 07.08.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, який займається адвокатською діяльністю на підставі свідоцтва № 3558 від 25.12.2008 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000589 по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити кримінальне провадження до судового розгляду в відкритому судовому засіданні, зазначив, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України.
Представник потерпілих юридичних осіб в судовому засіданні підтримала прокурора, просила суд призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду, однак зазначили, що обвинувальний акт складений з порушенням вимог встановлених ст. 291 КПК України.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта, в тому числі, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений не до підозрюваного.
Так, у відповідності до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити зокрема виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі відомості, вказані в даній статті повинні бути узгоджені та не суперечити одна одній.
Пунктом «а» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту затвердженого прокурором 26.09.2019 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000589 вищевказаних вимог кримінального процесуального законодавства дотримано не було, оскільки в ньому відсутній конкретний і зрозумілий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а ті, обставини, які викладені не узгоджені між собою та мають суперечності одна одній. Також в даному обвинувальному акті пред`явлене обвинувачення не було сформульовано належним чином, оскільки обвинувачення, викладене в обвинувальному акті, містить істотні недоліки та не містить чітко викладених обставин вчинення обвинуваченими злочинів, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є неконкретним, не зрозумілим та викладено сумбурним, важким для сприйняття текстом.
З вказаного обвинувального акту вбачається, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулюванні обвинувачення, було допущено протиріччя.
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України, та його дії органом досудового слідства кваліфіковано, як протиправне заволодіння організованою групою майном підприємства шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів, що заподіяло велику шкоду.
Так, при викладенні фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 злочинів та при формулюванні обвинувачення, вказано, що ОСОБА_6 разом з іншими учасниками організованої групи, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, реалізовували свій злочинний план спрямований на заволодіння майном ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» та ТОВ «ЮТЕМ-Інжиніринг», шляхом вчинення правочинів з використанням підроблених документів.
Разом із тим, в даному обвинувальному акті не вказано та не конкретизовано, які саме правочини були вчинені з використанням підроблених документів, при цьому й відсутній перелік даних документів. Крім того, відсутнє також й посилання на час, місце та спосіб виготовлення або отримання ним підроблених документів, які інкримінують ОСОБА_6 ..
В обвинувальному акті зазначено лише декілька вчинюваних обвинуваченим правочинів, які були вчинені за допомогою рішень суду, які набрали законної сили та виходячи з даного обвинувального акту не були підробленими.
Крім того, при викладі фактичних обставин та формулювання обвинувачення, вказано, що учасники організованої групи Особа № 1, Особа № 2, Особа № 3 та Особа № 4, виконуючи відведені ОСОБА_6 ролі, достовірно знаючи, що вчиняють протиправні дії, фактично ніде не працевлаштовані, маючи корисливий мотив,підшукали за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет» та використали для прикриття незаконної діяльності сторонніх осіб, яким не було відомо про злочинні наміри учасників організованої ОСОБА_6 групи.
З такого викладу тексту в обвинувальному акті, не зрозуміло й не конкретизовано, які саме протиправні дії вчиняли учасники організованої групи.
Також, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, відповідно до розробленого плану, відомого всім учасникам організованої злочинної групи, а саме Особа № 1, Особа № 2, Особа № 3 та Особа № 4, з метою прикриття злочинної діяльності, отримав при невстановлених слідством обставинах копію паспорту та картку фізичної особи платника податку ОСОБА_7 .. При даному описі обставин, не вказано дату, час та місце отримання обвинуваченим зазначених документів, а у разі якщо такі відомості не були встановлені під час досудового слідства, то необхідно зазначати, як і в даному обвинувальному акті, що такі відомості не були встановлені.
Крім того, в обвинувальному акті є суперечності та протиріччя, зокрема спочатку зазначено, що ОСОБА_6 організував подачу до суду завідомо підроблених документів з приводу трудових відносин, які виникли між ОСОБА_7 та ПАТ «Південтеплоенергомонтаж», у зв`язку з чим, суддею Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_8 було постановлено ухвалу у цивільній справі № 756/9867/16-ц від 08.09.2016 року про поновлення ОСОБА_7 на посаді голови правління ПАТ «Південтеплоенергомонтаж». В подальшому вже вказано, що діючи згідно з розробленим злочинним планом ОСОБА_6 , маючи на меті заволодіти майном ПАТ «Південтеплоенергомонтаж», а саме приміщеннями, що розташовані за адресою: Київська обл., м. Буча, вул. Чкалова 3, згідно з розподілом функцій між учасниками організованої злочинної групи 04.10.2016 року у невстановлений досудовим розслідуванням час надав вказівку Особа № 1 на збір 39 осіб чоловічої статі спортивної зовнішності для фізичного захоплення вказаних приміщень та Особа № 2 щодо подачі до Бучанського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області заяви про відкриття виконавчого провадження про поновлення на посаді ОСОБА_7 , відповідно до раніше отриманого рішення Оболонського районного суду м. Києва. З такого викладу не зрозуміло, на підставі якого судового рішення у цивільній справі про поновлення на посаді ОСОБА_7 було зроблено звернення до виконавчої служби: ухвали чи рішення.
Також, в обвинувальному акті при викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення за епізодом вчинення ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України вказано, що Особа № 3 та Особа № 4 разом з державним виконавцем вимагали від членів правління ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» ОСОБА_9 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 негайно виконати рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2016 року шляхом негайної сплати на користь ТОВ «Компанія СНМ» боргу у сумі 5152647,5 грн.. При цьому обвинуваченому інкримінуються незакінчений замах на протиправне заволодіння майном підприємства, загальна вартість майна якого станом на 07.10.2016 року складала 302820000 грн..
В подальшому при викладенні фактичних обставин справи та формулюванні обвинувачення за епізодом вчинення ОСОБА_6 злочину передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України вказано, що після проведення державної реєстрації право власності ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» було фактично припинено, а учасники організованої злочинної групи отримали право розпоряджатися цим майном через підконтрольне ним ТОВ «ТТ Сервіс», чим спричинили матеріальну шкоду ПАТ «Південтеплоенергомонтаж» на суму 231026767 грн.. Однак при викладі даного епізоду відсутній розрахунок вартості незаконно придбаного майна, яке належало ПАТ «Південтеплоенергомонтаж».
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що такий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень та формулювання обвинувачення які містяться в даному обвинувальному акті є не зрозумілими та його положення суперечать одне одному, викладені сумбурним не зручним для сприйняття текстом, оскільки з викладеного не можливо встановити обставини злочинів, які потребують доказування під час судового розгляду.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Відсутність в обвинувальному акті зрозумілого формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та послідовних фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що складений обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та порушує гарантовані законом процесуальні права сторін кримінального провадження, порушує основні засади кримінального провадження, зокрема верховенство права, а також права осіб, які не є обвинуваченими за даним обвинувальним актом та не мають права на захист від викладеного в ньому обвинувачення в даному кримінальному провадженні, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статті 291 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000589 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 206-2 КК України, повернути прокурору прокуратури Київської області, який направив до суду, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 21 серпня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1