Справа №590/760/20 Головуючий у суді у 1 інстанції -
ОСОБА_1 провадження 11-сс/816/344/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 25.06.2020 щодо повернення його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

заявника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, оскільки він отримав копію постанови слідчого тільки 24.06.2020, а згідно вимог ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення слідчого, що не підлягає оскарженню.

24.06.2020 до Ямпільського районного суду Сумської області надійшла скарга ОСОБА_8 на постанову від 15.02.2020 старшого слідчого СВ Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження, яку він обґрунтував тим, що у провадженні не проведені усі необхідні слідчі дії, зокрема не проведено жодного допиту, а зміна підслідності кримінального провадження позбавила його можливості оскаржувати бездіяльність слідчого.

Ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 25.06.2020 вказану вище скаргу повернуто заявникові. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції вмотивувала тим, що зі змісту скарги убачається, що ОСОБА_8 дізнався про існування постанови слідчого про закриття кримінального провадження із ухвали слідчого судді від 18.06.2020, а скаргу подав 24.06.2020, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК, і не порушував питання про поновлення пропущеного строку.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_8 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 304 КПК, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, то строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Ухвалюючи рішення про повернення скарги, слідчий суддя дійшла висновку про пропуск ОСОБА_8 процесуального строку, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є необґрунтованим та неумотивованим, оскільки ОСОБА_8 прямо вказав у своїй скарзі, що про закриття кримінального провадження він дізнався 18.06.2020 із ухвали слідчого судді в іншому кримінальному провадженні. При цьому скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження до суду першої інстанції ОСОБА_8 подав 24.06.2020, тобто у межах десятиденного строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК.

Крім того, в ході апеляційного розгляду з`ясовано, що безпосередньо копію вказаного вище процесуального рішення слідчого ОСОБА_8 отримав лише 24.06.2020 і тільки після особистого звернення із відповідною заявою до керівника Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області, у якій поставив питання про негайне надання йому цієї постанови для її оскарження до суду.

Таким чином, не маючи достовірної інформації на спростування мотивів скарги ОСОБА_8 , не досліджуючи у встановлений законом спосіб факти і обставини, викладені у скарзі, слідчий суддя суду першої інстанції на стадії відкриття провадження ухвалила рішення, яке напряму суперечить вимогам ст. 304 і 370 КПК, так як при цьому не дотримано вимог кримінального процесуального закону щодо кримінального провадження, передбачених КПК; ухвала постановлена не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами; у рішенні слідчого судді не наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, що на думку колегії суддів, як зазначалось вище, перешкодило цій слідчій судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що у свою чергу є підставою для скасування ухвали через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК).

З огляду на положення ст. 7, 9 і 22 КПК слідчий суддя повинна була створити необхідні умови для реалізації ОСОБА_8 його процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість, а не ставити фактично під сумнів викладені в його скарзі обставини, не надавши можливість подати докази на підтвердження цих обставин, так як копію постанови слідчого про закриття кримінального провадження ОСОБА_8 отримав лише 24.06.2020, тобто у день звернення до районного суду.

Вирішуючи питання подальшого руху кримінального провадження після скасування ухвали, колегія суддів враховує, що порушення слідчою суддею вимог ст. 370 КПК щодо змісту мотивувальної частини ухвали та загальних засад судочинства не охоплюється напряму (безпосередньо) переліком підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ч. 1 ст. 415 КПК.

У той же час, положеннями ч. 2 ст. 8 і ч. 5-6 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України (ст. 1 КПК) застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ, а у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є верховенство права, законність, доступ до суду, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованість і вмотивованість судового рішення, визначені як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК.

Відповідно ст. 9 Конституції України та ЗУ «Про міжнародні договори України» норми міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, необхідно застосовувати у внутрішньодержавному правопорядку України у спосіб, передбачений для норм національного законодавства. Іншими словами, норми таких міжнародних договорів України повинні мати силу не меншу, ніж закони України, але не силу Конституції України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж передбачені національним законом, повинні застосовуватися правила міжнародного договору, що ґрунтується на ст. 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів 1969 р., учасницею якої є Україна: «…учасник не може посилатись на положення свого внутрішнього права як на виправдання для невиконання ним договору».

Необхідність дотримання при вирішенні питання про відкриття провадження вказаних загальних засад судочинства підтверджується, як зазначалось вище, судовою практикою ЄСПЛ та змістом норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., які згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, тобто є джерелом права, яке має пріоритет загальновизнаних норм міжнародного права перед нормами внутрішньодержавного права (окрім норм Конституції України), зокрема рішень ЄСПЛ перед ч. 2 ст. 412 і ч. 1 ст. 415 КПК, які визначають вичерпний перелік безумовних підстав для скасування судового рішення і призначення нового судового розгляду у суді нижчого рівня.

Необґрунтованість та невмотивованість судового рішення, в цьому випадку, є безумовними підставами як для скасування судового рішення у порядку ч. 2 ст. 412 КПК, так і для призначення нового розгляду в суді першої інстанції за обставин, визначених ч. 1 ст. 415 КПК, що відповідає як сталій судовій практиці ЄСПЛ з цього питання, так і положенням національного законодавства (п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК), враховуючи, що під час апеляційного розгляду колегія суддів позбавлена можливості на законних підставах ухвалити рішення згідно п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК, тобто після скасування ухвали слідчого судді постановити нову ухвалу, так як скарга ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження не розглядалась слідчою суддею суду першої інстанції по суті з урахуванням положень ст. 306 і 307 КПК, а повернута останньому без відкриття провадження з підстав закінчення десятиденного строку, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ямпільського районного суду Сумської області від 25.06.2020 щодо повернення скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції кримінального провадження за скаргою ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого СВ Ямпільського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 від 15.02.2020 про закриття кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4