УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року

м. Київ
справа № 713/525/2020

провадження № 51 3708 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув касаційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 травня 2020 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
Суть питання
Як убачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, Вижницький районний суд Чернівецької області ухвалою від 23 квітня 2020 року відмовив у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Не погоджуючись з указаним рішенням, прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.
Чернівецький апеляційний суд ухвалою від 05 травня 2020 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на вищевказану ухвалу суду, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, оскарження якого не передбачено положеннями процесуального закону.
У поданій до Верховного Суду касаційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність ухвали апеляційного суду, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 392 КПК, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
За нормами ч. 4 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
При цьому, положеннями ч. 10 ст. 284 КПК передбачено оскарження саме ухвали про закриття кримінального провадження. Апеляційне оскарження судового рішення, яким відмовлено у закритті кримінального провадження, зазначеною нормою не передбачено.
Як убачається з долученої копії ухвали апеляційного суду, прокурор подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто на судове рішення місцевого суду, яке відповідно до вимог ст. 392 КПК окремому оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень судів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.
Тому суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке відповідно до положень КПК не підлягає апеляційному оскарженню, керуючись положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, оскільки із касаційної скарги та наданого до неї судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд вважає за необхідне відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК відмовити у відкритті касаційного провадження.

З цих підстав Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 травня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3