Справа № 456/1257/20
Провадження № 1-кп/456/307/2020
ВИРОК

іменем України

30 грудня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород Закарпатської області, без зареєстрованого місця проживання, тимчасово проживаючого: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого 06.03.2019 Рівненським міським судом за частиною 1 ст. 185, частиною 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, 28.04.2020 Буським районним судом Львівської області за частиною 3 ст. 185 КК України, на підставі частини 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 185 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 20.06.2019, в період з 09 по 17 год., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майно з корисливих мотивів, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, через вхідні двері, скориставшись раніше підготовленою металевою фомкою, відтиснувши їх, проник в житловий будинок, звідки умисно повторно таємно викрав, із дерев`яної шафи, що знаходилась у коридорі будинку, металевий сейф на цифровий замок вартістю 1300 грн. у якому перебували золота обручка вагою 2 грами 585 проби вартістю 1256 грн., золота каблучку вагою 2,5 грами 585 проби вартістю 1570 грн., золоті коронки у кількості 5 штук загальною вагою 6,5 грам вартістю 4082 грн., срібний ланцюжок із хрестиком загальною вагою 7 грам 925 проби вартістю 147 грн., срібний браслет на руку вагою 5 грам 925 проби вартістю 105 грн., 200 доларів США, що станом на 20.06.2019 року відповідно до курсу НБУ становить 5 266, 86 грн., 5000 грн., і також паспорт громадянки України на ім`я ОСОБА_6 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 , паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_9 , диплом про отримання середньо-спеціальної освіти виданий на ім`я ОСОБА_7 , тимчасове військове посвідчення на ім`я ОСОБА_7 , тимчасове військове посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , посвідчення про проходження курсів підвищення кваліфікації по спеціальності лікувальний масаж на ім`я ОСОБА_7 , а всього майна ОСОБА_7 на загальну суму 18 726, 86 гривень, після чого утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні яких визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена частиною 3 ст. 185 КК України крадіжка (таємне викрадення чужого майна), поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що він їхав додому і зупинився в селі Баня Лисовицька. Дзвонив і стукав у двері, однак ніхто не виходив з будинку. Відкрив двері та зайшов у середину, кричав але ніхто не відзивався. Він зайшов у кімнату і відкрив шафу, там побачив сейф і вирвав його, поставив в автомобіль і поїхав. Зупинився за містом і відкрив-поламав сейф домкратом. Всередині було 200 доларів США та дві обручки, які він забрав, а сейф з документами залишив. Цивільний позов визнав частково, а саме: 8302 грн 86 коп матеріальної шкоди. В частині відшкодування моральної шкоди, заперечив повністю.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, крім визнання вини, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

показаннями потерпілого ОСОБА_7 , за змістом яких він о 9 год поїхав в м. Стрий і повернувся в 15 год. Близько 17 год син зайшов у будинок і побачив, що в шафі відсутній сейф. На подвір`ї будинку була його мама. Сейф був закритий на код, який знав лише він і в сейфі зберігалися всі документи.

заявою ОСОБА_7 від 20.06.2019, якою він повідомив в поліцію про викрадення з будинку сейфу;
протоколом огляду місця події від 20.06.2019, яким встановлено місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (крадіжки);
висновком експерта №СЕ-19/109/8/5-202Д/20 від 19.03.2020, відповідно до якого сліди пальців рук виявлені та вилучені 20.06.2019 в ході огляду місця залишені відповідно вказівним та середнім пальцями правої руки гр. ОСОБА_3 . Слід долоні руки виявлений та вилучений 20.06.2019 в ході огляду місця залишений долонею правої руки гр. ОСОБА_3 ;
довідкою № 747 від 19.03.2020, якою встановлено, що вартість викраденого металевого сейфу на цифровий код становить 1300 грн;
протоколом проведення слідчого експерименту від 20.03.2020, під час якого підозрюваний ОСОБА_3 розповів та продемонструвала, яким чином викрав сейф з будинку в середині червня 2019 року.

Оцінюючи здобуті у кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження та підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Досліджені документи є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України, а саме:

внаслідок проведення компетентною особою (слідчим) передбачених КПК України слідчих дій огляду місця події відповідно до вимог ст. 237 КПК України та слідчого експерименту відповідно до вимог ст. 240 КПК України;

експертиза проведена на підставі постанови старшого слідчого, що відповідає вимогам КПК України.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності. В своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.

Вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт таємного викрадення ОСОБА_3 чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд вважає: щире каяття та сприяння розкриттю злочинів (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином (частина 3 ст. 185 КК України). Протиправні дії обвинуваченого завдали матеріальних збитків потерпілому.
Обвинувачений є осудним, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, не працює.
Також, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_7 , який має до обвинуваченого претензії матеріального характеру, оскільки шкода йому не відшкодована, просить обрати обвинуваченому міру покарання на розсуд суду.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність встановлених судом обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 185 КК України, з урахуванням вироку Буського райсуду Львівської області від 28.04.2020 та вимог ст. 70 КК України,у виді позбавлення волі.

Зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, а також беручи до уваги особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, тому відсутні правові підстави для застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України (а саме: звільнення його від відбування покарання з випробуванням).

Призначення обвинуваченому такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що у зв`язку з вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_7 завдано майнову шкоду, яка відповідно до вимог ст.ст. 22, 1166 ЦК України, підлягає відшкодування в повному обсязі. Також, суд вважає, що у зв`язку з вчиненням обвинуваченим умисного кримінального правопорушення, потерпілому завдано моральну шкоду, оскільки він зазнав душевних страждань у зв`язку з втратою його майна. При визначенні розміру відшкодування заподіяної обвинуваченому моральної шкоди, суд враховує вищенаведені обставини, розмір заподіяної обвинуваченим майнової шкоди потерпілому та роз`яснення, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Поданий потерпілим цивільний позов підлягає до задоволення повністю.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до частини 4 ст. 70 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Буського районного суду Львівської області від 28.04.2020, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 4 (чотири) місяці.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) грн 18 копійок.

Позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 відшкодування за завдану матеріальну шкоду у розмірі 18 726 грн та моральну шкоду у розмірі 3 000 грн, а всього 21 726 (двадцять одну тисячу сімсот двадцять шість) грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1