Справа №585/331/20 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/816/195/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2020 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Роменського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Роменської місцевої прокуратури, звернувся до слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК та ризиків, передбачених п.п.2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а також необхідністю закінчити проведення ряду слідчих дій.

За матеріалами клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні за попередньою змовою відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме в тому, що 08 лютого 2020 року близько 04-30 год. ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_10 , перебуваючи по вул. Руденка в м. Ромни, підійшли до ОСОБА_11 , який стояв спиною до них, та почали наносити потерпілому удари кулаками по тілу та повалили його на землю. У той час як ОСОБА_10 наносив удари в область голови та тіла потерпілого, ОСОБА_6 зірвав з шиї потерпілого срібний ланцюжок з хрестиком, вагою близько 200 гр., вартістю 2500 грн. та з кишені куртки ОСОБА_11 витяг його мобільний телефон марки «Samsung», GALAXY A10S, чорного кольору, вартістю 4659 грн., при цьому теж наносив удари по тілу та голові потерпілого, чим спричинили йому тілесні ушкодження. Потім ОСОБА_6 та ОСОБА_10 залишили місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2020 року клопотання задоволено, продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою до 15 год. 20 хв. 08 червня 2020 року включно. Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та у зв`язку з неможливістю органу досудового розслідування закінчити досудове слідство до закінчення терміну тримання підозрюваного під вартою, оскільки необхідно виконати значний обсяг процесуальних та слідчих дій, а підстав до застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на практику ЄСПЛ та Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод у зв`язку з тим, що пред`явлена ОСОБА_6 підозра у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на думку апелянта, є необґрунтованою та незаконною, оскільки матеріали кримінального провадження не містять достатньої кількості доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, а застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляд тримання під вартою вирішувалось без дослідження питання доведеності його вини та правильної кваліфікації його дій. Таким чином, слідчий суддя замість особистого дослідження доказів наявності обґрунтованої підозри, посилається на раніше прийняті судові рішення, що призвело до порушення загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 7, 17, 22, 23 КПК України, адже факт застосування запобіжного заходу не може сам по собі бути підставою для його подальшого застосування.

Вказує ОСОБА_7 і на те, що жодних доказів на підтвердження наявності ризиків, передбачених п.п.2,3,5 ст.177 КПК України сторона обвинувачення до клопотання про продовження строку тримання під вартою не долучає, тому як наслідок, усі зазначені твердження сторони обвинувачення являються припущеннями не доведеними у доказовому відношенні, а також, що у своєму клопотанні слідчий не навів доказів та обґрунтувань щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів та наявність обставини, які виправдовують подальше застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу.

Окремо захисник вказує на порушення судом приписів ч.3 ст.197 КПК України у зв`язку з тим, що строк тримання ОСОБА_6 під вартою було продовжено до 08 червня 2020 року, тобто поза межами строків досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Також положення чинного кримінального процесуального закону вказують, що при розгляді клопотання, поданого в порядку ст.199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.

Колегією суддів вважає, що вищезазначена ухвала слідчого судді вцілому відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів, доданих до клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що 08 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000110 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

13 лютого 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 лютого 2020 року відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 квітня 2020 року включно, яка ухвалою Сумського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року була залишена без змін.

09 квітня 2020 року до Роменської місцевої прокуратури слідчим було направлено клопотання про продовження строку досудового розслідування у порядку ст.219 КПК України, терміном до 12 травня 2020 року.

І як відомо, оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 08 червня 2020 року.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що постановляючи дану ухвалу слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України, оскільки наведені в клопотанні та доданих до нього матеріалах обставини дають достатні підстави для такого висновку.

При цьому, слід звернути увагу апелянта, що під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Так, слідчим у клопотанні зазначено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколами допиту свідків, протоколом огляду предмету,протоколом пред`явлення особи для впізнання, постановою про приєднання предметів до провадження, як речових доказів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, як про це зазначає ОСОБА_7 , давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Також є безпідставними і доводи апеляційної скарги щодо недоведеності органом досудового розслідування існування заявлених ним ризиків, оскільки вони спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ризики, які були передумовою застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати і вони не зменшилися.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчим суддею обґрунтовано визнано наявність ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на час звернення з клопотанням не зменшилися.

Наявність ризику можливого знищення чи переховування ОСОБА_6 речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального проявляється в тому, що в ході досудового розслідування не встановлено місця знаходження пограбованого майна, а при застосуванні до ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу існує ризик, що він зможе незаконно впливати на потерпілого чи свідків. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні корисливого умисного злочину середньої тяжкості, а також відсутність офіційного джерела доходів свідчить про те, що перебуваючи на свободі підозрюваний може продовжити вчиняти злочини проти власності.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 з приводу недоведеності стороною обвинувачення існування ризиків, зазначених в клопотанні старшого слідчого, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, дослідивши належним чином всі матеріали провадження.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що положеннями ч.3 ст.197 КПК України, визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, слідчим у клопотанні про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 вказано, що постановою керівника Роменської місцевої прокуратури від 09 квітня 2020 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні № 0000110 від 08 лютого 2020 року було продовжено до 12 травня 2020 року, тому і слідчий у своєму клопотанні ставив питання про продовження цього строку саме до 12 травня 2020 року.

Проте, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя при застосуванні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не дотримався вимог ч.3 ст.197 КПК України та неправильно визначив строк дії ухвали до 08 червня 2020 року, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Неправильне обчислення кінцевої дати тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 вплинуло на законність та обґрунтованість рішення, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової, що узгоджується з положеннями ч.3 ст.407КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10 квітня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_12 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12 травня 2020 року без застосування застави.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3