Справа № 461/5885/20
Провадження № 1-кс/461/5415/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

слідчого ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого ІІ відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майнау кримінальному провадженні № 0000062від 28.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.305 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло погоджене з прокурором прокуратури Львівської області ОСОБА_4 клопотання старшого слідчого ІІ відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 , в якому просить слідчого суддю накласти арешт на зазначені в клопотанні предмети та документи, виявлені та вилучені 12.08.2020 року під час огляду місця події на території біля будинку №9 по вул. Французький Бульвар у м.Одеса, а саме: накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії G6VVTH5JCLH номер НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_5 ; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US.
Клопотання обґрунтоване наступним. 28.07.2020 під час проведення митного огляду міжнародних поштових відправлень у міжнародному поштовому відправленні №CV130345780US, яке слідувало з США в Україну, виявлені підозрілі предмети, які знаходились в закритому металовому сейфі. На підставі цього, було здійснено розкриття вищезазначеного міжнародного поштового відправлення, в якому виявлений закритий металевий сейф чорного кольору. Після застосування спеціальних засобів для його відкриття виявлено вміст, а саме речовини із можливим вмістом канабісу, за результатами чого складений акт на розкриття та перепакування поштового відправлення від 28.07.2020.
В подальшому, 28.07.2020 року під час проведення огляду місця події у міжнародному поштовому відправленні №CV130345780US було виявлено з приховуванням від митного контролю у металевому сейфі речовини та предмети із вмістом канабісу. Під час проведеного огляду місця події від 12.08.2020 на території біля будинку АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії G6VVTH5JCLH номер НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_5 ; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US.
13.08.2020 року вказані вище, вилучені під час огляду місця події, предмети, речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000062. Враховуючи те, що вказані у даному клопотанні предмети, речі та документи є предметами кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, є доказами у кримінальному провадженні, необхідні для розкриття кримінального правопорушення,з метою збереження речових доказів, слідчий просить клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Власник майна та його представник в судове засідання не з`явились. До суду подали письмові заперечення, в яких просили проводити розгляд у їх відсутності.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000062 від 28.07.2020 р. внесено відомості у ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 12.08.2020 р. на території біля будинку АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:
-накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US;
-мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії G6VVTH5JCLH номер НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_5 ;
-міжнародне поштове відправлення №CV130345780US.
Постановою від 13.08.2020 року вищевказані предмети та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000062.
Відповідно до ч.1 - 5 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду. При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
Ч. 7 ст. 237 КПК України передбачено, що при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 с. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Тому слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт з метою збереження речових доказів на накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US, які є предметами кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів, є доказами у кримінальному провадженні,що можуть містити в собі відомості про вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі сліди вчинення злочину. Вищевказані предмети і речі можуть мати доказове значення під час судового розгляду кримінального провадження, можуть мати доказове значення для підтвердження причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту клопотання вбачається, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Арешт накладається на майно через необхідність запобігання можливості їх приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Також необхідністю проведення комп`ютерно-технічної експертизи на предмет встановлення фактів його використання ОСОБА_5 при здійсненні ним вищевказаної протиправної діяльності.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особами кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження вилучених речей у якості речових доказів, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.
Розглядаючи вимоги клопотання про арешт мобільного телефону «iPhone X» чорного кольору серії G6VVTH5JCLH номер НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ч.3 ст.62 Конституції та відповідно до рішення Конституційного Суду від 20.10.2001 №12-рп/2011 обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Відповідно до ст.86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку,встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед
Оцінюючи як доказ протокол огляду місця події від 12.08.2020 року, яким вилучено телефон, з огляду на його допустимість, слідчий суддя враховує, що цей телефон є особистою річчю ОСОБА_5 і він вилучений безпосередньо у власника. Однак у протоколі міститься посилання, що телефон вилучений під час огляду місця події . Цей телефон не знаходився на вулиці окремо від власника. Він не є річчю, обіг якої заборонено чи обмежено, або яка становить загрозу життю чи здоров`ю такої особи або інших осіб, що дозволяло б слідчому вилучити таку річ під час поверхневого огляду. В доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості про проведення поверхневого огляду ОСОБА_5 . Останній - не є "місцем події", він є людиною, яка мала при собі особисту річ (телефон). Цю річ можна було вилучати лише при особистому обшуку за наявності на те правових підстав.
З пояснень представника власника майна вбачається, що ОСОБА_5 з огляду на вимоги ст.209 КПК України, був особою, яку фактично затримала уповноважена службова особа. Однак у доданих до клопотання матеріалах відсутній протокол його затримання, складений відповідно до вимог ст.208 КПК України та який надавав би правові підстави для особистого обшуку (ч. 3 ст. 208 КПК України).
Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема в постановах від 7.06.2018 (справа №740/5066/15-к), від 26.02.2019 (справа №266/4000/14-к), від 19.03.2019 (справа №380/157/14-к), №754/5978/16-к від 8 лютого 2018 року, оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені в ст.233, ч.2 ст.234 КПК.
Відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.
Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного й сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 7.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п.1 ст.8 конвенції повинне бути виправданим у розумінні п.2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст.8 конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів. У цьому рішенні ЄСПЛ дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин, в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.
Крім того, ОСОБА_5 є громадянином РФ та США. З його пояснень вбачається, що він не володіє українською мовою. Його доводи в цій частині не спростовані органами досудового розслідування. Відповідно до п.4 ч.2 ст.52 КПК України обов`язкова участь захисника передбачена в разі, якщо особа відносно якої здійснюються процесуальні дії не володіє мовою, якою здійснюється кримінальне провадження. Таким чином, органами досудового розслідування було істотно порушено гарантовані процесуальні права ОСОБА_5 .

Визнання недопустимим такого вагомого доказу, як протокол огляду місця події від 12.08.2020 року, зумовлює необхідність відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вищезазначеного телефону, вилученого таким протоколом огляду.
Керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 168, 170- 173, 309, 392 -395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого ІІ відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись вилученими в ході проведення огляду місця події на території біля будинку №9 по вул. Французький Бульвар у м.Одеса, предметами, речами та документами, а саме накласти арешт на накладну видачі відправлень на міжнародне поштове відправлення №CV130345780US; міжнародне поштове відправлення №CV130345780US.
Відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон «iPhone X» чорного кольору серії G6VVTH5JCLH номер НОМЕР_1 із фізично пошкодженим екраном, який належить ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого ІІ відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особам, які не викликались до суду - протягом п`яти днів з дня її отримання

Слідчий суддя: ОСОБА_1 .