Справа № 201/8749/19
Провадження № 1кп/202/465/2019
Провадження № 1-кп/206/53/20
У Х В А Л А

24.11.2020року в залі суду у м. Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000561 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000561 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.3 ст.190 КК України.
24.11.2020 року в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 було подано скаргу про скасування арешту, відчуження та повернення арештованого майна, яка обґрунтована тим, що у продовж жовтня 2018 січня 2019 року до вказаного сфальшованого кримінального провадження також були приєднані інші два сфальшованих кримінальні провадження №0000577, №0000212 та №0000021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, матеріалів досудових розслідувань яких нібито вбачалася причетність незаконно обвинуваченого ОСОБА_3 до нібито вимагання ним неправомірної вигоди від суб`єктів господарської діяльності, у тому числі директор ТОВ «Завод СТЕКО» ОСОБА_8 для себе за не вчинення дій з використанням наданих йому повноважень. Але два наступних факту, так і не знайшли свого підтвердження в ході досудового розслідування. Прокурор ОСОБА_9 06.03.2019 у м. Дніпро, в порядку ст.. 208 КПК України незаконно затримав ОСОБА_3 за підозрою у нібито вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України. У ході проведеного 06.03.2019 огляду місця події на відстані 50 метрів від місця затримання ОСОБА_3 , було нібито виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 10000 доларів США, які незаконно затриманий ОСОБА_3 категорично відмовився отримувати від псевдо потерпілого ОСОБА_8 . В рамках кримінального провадження у встановленому порядку не здобуто належних та допустимих доказів причетності незаконно обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, у тому числі: шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та проведення обшуків, оглядів, експертиз, допитів свідків, тощо. Незаконною ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_10 від 12.03.2019 року у справі № 490/2076/19 в якості забезпечення можливої конфіскації майна було накладено на належну підозрюваному ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження вказаної квартири до скасування арешту у порядку КПК України. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_11 від 12.03.2019 у справі №490/2076/19, в якості забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання було незаконно накладено арешт на вилучені 06.03.2019 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 речі і документи: пістолет «Safari» с/н НОМЕР_1 та на 6 набоїв; мобільний телефон марки «Samsung» на 2 сім карти с/н НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору та грошові кошти ОСОБА_3 в сумі 5139 грн. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 від 14.03.2019 року у справі №490/2076/19, в якості забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, було накладено арешт на належні підозрюваному ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000561 від 05.10.2018 року, транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «МАЗ 630303», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року виписку VIN НОМЕР_5 ; автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 3.0 TD» реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 ; автомобіль марки «MAN 41414», реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 ; автомобіль марки «MAN 41.464 VF», реєстраційний номер НОМЕР_10 , VIN НОМЕР_11 , які зареєстровані за обвинуваченим, шляхом заборони будь-кому здійснювати їх відчуження, розпорядження та користування до скасування у порядку, встановленому КПК України. Стороною обвинувачення в ході однобічного та замовного досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000561 від 05.10.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 3 ст. 190 КК України, не було виявлено належних та допустимих доказів існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно обвинуваченого ОСОБА_3 на яке було незаконно накладено арешт, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набутого злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отриманий за рахунок доходів від вчиненого злочину, зокрема злочинів, відповідальність за які встановлена ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України. Стороною обвинувачення, не наведено об`єктивних та чітких підстав для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, яке перебуває у власності обвинуваченого ОСОБА_3 , що наведені у клопотання доводи є обґрунтованими, вимоги законними та арешт на майно слід скасувати у повному обсязі.
На підставі викладеного просить суд скасувати повністю арешт на заборону відчуження накладені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_10 від 12.03.2019 року у справі №490/2076/19 (н/п 1-кс/490/1540/2019) в якості забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання на належну обвинуваченому ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Скасувати повністю арешт та заборону відчуження накладені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_10 від 12.03.2019 року у справі №409/2076/19 (н/п 1-кс/490/1539/2019), в якості забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання на вилучені 06.03.2019 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 речі і документи: пістолет «Safari» с/н НОМЕР_1 та на 6 набоїв; мобільний телефон марки «Samsung» на 2 сім карти с/н НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору та грошові кошти ОСОБА_3 в сумі 5139 грн. Скасувати арешт та заборону відчуження накладені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 від 14.03.2019 року у справі №490/2076/19 (н/п 1-кс/490/1576/2019), в якості забезпечення можливості конфіскації майна як виду покарання, належні обвинуваченому ОСОБА_3 транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «МАЗ 630303», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року виписку VIN НОМЕР_5 ; автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 3.0 TD» реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 ; автомобіль марки «MAN 41414», реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 ; автомобіль марки «MAN 41.464 VF», реєстраційний номер НОМЕР_10 , VIN НОМЕР_11 , які зареєстровані за обвинуваченим.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисник подане клопотання підтримали та просили його задовольнити, також пояснили, що на даний час змінено статтю обвинувачення, тому не має необхідності у зазначеному арешті. Обвинувачений також повідомив, що він є журналістом та має дозвіл на зброю.
Прокурор в судому засіданні заперечував проти зняття арешту з мобільних телефонів, пістолету, грошових коштів, оскільки вони визнані речовими доказами, в іншій частині задоволення клопотання не заперечував.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав думку прокурора.
Вислухавши клопотання обвинуваченого, думку захисника, представника потерпілого, прокурора, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 16КПК України одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За ст. 131 КПК України, - арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст.174КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням, зокрема, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. За таких обставин, підставою для скасування арешту в порядку ст. 174КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу або необґрунтованість його застосування.
Арешт майна до судового рішення про конфіскацію чи вилучення такого майна є тимчасовим заходом обмеження права власності. Право власності це врегульовані законом суспільні відносини з володіння, користування та розпорядження майном. Вжитий слідчим суддею захід забезпечення кримінального провадження є необхідним на стадії з`ясування обставин, які мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, і має на меті тимчасове унеможливлення на даному етапі досудового розслідування розпорядження грошовими коштами, і відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При вивченні клопотання обвинуваченого та матеріалів справи, судом було встановлено, що 06.03.2019 року обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий в порядку ч. 2 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України по кримінальному провадженні за № 0000561.
07.03.2019 в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.
В подальшому 01 серпня 2019 року обвинувачення було змінено та дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України (том 9 а.с. 267 273).
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_10 від 12.03.2019 по справі № 490/2076/19, н/п 1-кс/490/1576/2019, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 - задоволено частково. Накласти арешт на вилучені 06.03.2019 в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 речі і документи: пістолет «Safari» с/н НОМЕР_1 та 6 набоїв; мобільний телефон марки «Samsung» на 2 сім карти с/н НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору; мобільний телефон марки «Samsung», чорного кольору та грошові кошти ОСОБА_3 в сумі 5139 грн.. В іншій частині клопотання відмовлено. Вилучені речі в арешті яких відмовлено негайно повернути особі, в якої її було вилучено, або іншому законному володільцю чи власнику цього майна.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_10 від 12.03.2019 по справі № 490/2076/19, н/п 1-кс/490/1540/2019, Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 - задоволено частково. В забезпечення можливої конфіскації майна накласти на належну підозрюваному ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження вказаної квартири до скасування арешту у порядку, встановленому КПК України. В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 від 12.03.2019 по справі № 490/2076/19, н/п 1-кс/490/1576/2019, клопотання - задовольнити. Накласти арешт на автомобіль марки "МАЗ 630303", реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, VIN НОМЕР_5 ; автомобіль марки "TOYOTA LAND CRUISER 3.0 TD", реєстраційний номер НОМЕР_12 , VIN НОМЕР_7 ; автомобіль марки "MAN 41.414", реєстраційний номер НОМЕР_13 , VIN НОМЕР_9 ; автомобіль марки "MAN 41.464 VF", реєстраційний номер НОМЕР_14 , VIN НОМЕР_11 , які зареєстровані за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони будь-кому здійснювати їх відчуження, розпорядження та користування до скасування у порядку, встановленому КПК України.
З вивченої постанови про визнання речовими доказами від 29.07.2019 року складеної старшим слідчим СУ ГУ НП в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_13 , судом було встановлено, що слідчим не було визнано речовими доказами: квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль марки "МАЗ 630303", реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, VIN НОМЕР_5 ; автомобіль марки "TOYOTA LAND CRUISER 3.0 TD", реєстраційний номер НОМЕР_12 , VIN НОМЕР_7 ; автомобіль марки "MAN 41.414", реєстраційний номер НОМЕР_13 , VIN НОМЕР_9 ; автомобіль марки "MAN 41.464 VF", реєстраційний номер НОМЕР_14 , VIN НОМЕР_11 , які зареєстровані за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи вище викладені обставини суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування арешту з майна підлягає частковому задоволенню, а саме в частині зняття з арешту з: квартири АДРЕСА_2 , автомобіля марки "МАЗ 630303", реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року випуску, VIN НОМЕР_5 ; автомобіля марки "TOYOTA LAND CRUISER 3.0 TD", реєстраційний номер НОМЕР_12 , VIN НОМЕР_7 ; автомобіля марки "MAN 41.414", реєстраційний номер НОМЕР_13 , VIN НОМЕР_9 ; автомобіля марки "MAN 41.464 VF", реєстраційний номер НОМЕР_14 , VIN НОМЕР_11 , які зареєстровані за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Даного висновку суд прийшов, врахувавши всі обставини по даному кримінальному провадженню, з яких було встановлено, що ОСОБА_3 07.03.2019 в рамках вказаного кримінального провадження було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України. Санкція ч. 4 ст. 368-3КК України, передбачає, що дії, передбачені частиною третьою цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи поєднані з вимаганням неправомірної вигоди, -
караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Однак в подальшому 01 серпня 2019 року обвинувачення було змінено та дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, санкція якої статті не передбачає конфіскації майна обвинуваченого, а отже врахувавши всі вказані обставини, суд приходить до висновку, що майно, яке не визнано речовим доказом та не має причетності до вчинення кримінального правопорушення, може бути повернуто обвинуваченому.
В іншій частині клопотання обвинуваченого відмовити.
Керуючись ст.ст. 100, 170, 174, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про скасування арешту, заборону відчуження та повернення арештованого майна задовольнити частково.
Скасувати арешт та заборону відчуження, накладені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_10 від 12.03.2019 по справі № 490/2076/19, н/п 1-кс/490/1540/2019, в якості забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання на належну обвинуваченому ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати арешт та заборону відчуження, накладені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_12 від 14.03.2019 року у справі №490/2076/19, н/п 1-кс/490/1576/2019, в якості забезпечення можливості конфіскації майна як виду покарання, належні обвинуваченому ОСОБА_3 транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «МАЗ 630303», реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2007 року виписку VIN НОМЕР_5 ; автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER 3.0 TD» реєстраційний номер НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 ; автомобіль марки «MAN 41414», реєстраційний номер НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 ; автомобіль марки «MAN 41.464 VF», реєстраційний номер НОМЕР_10 , VIN НОМЕР_11 , які зареєстровані за обвинуваченим.
В іншій частині клопотання обвинуваченого відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1