Справа №: 635/1295/20
У Х В А Л А
Іменем України
03 грудня 2020 року м. Люботин

Люботинський міський с уд Харківської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представник потерпілих ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000858, в якому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні суду знаходиться обвинувальний акт, згідно якого ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, яке обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_8 наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 152, ч. 2 ст. 156 КК України, а також наявні ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Зокрема, при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор зазначає, що обставини на теперішній час не змінились.

В судовому засіданні прокурор пояснила, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, не має роботи, за місцем мешкання характеризується посередньо. Крім того, обвинувачений зареєстрований за однією адресою із потерпілими та свідком, іншого житла не має. Враховуючи, що триває судовий розгляд, у встановлених КПК України випадках, може бути призначено повторний допит, тому існує ризик його впливу на вказаних осіб. Також, враховуючи те, що ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення за кількома епізодами, обвинувачений може продовжити вчиняти злочини.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували. Захисник пояснив, що на теперішній час потерпілі та окремі свідки допитані, в зв`язку з чим зменшився ризик впливу обвинуваченого на вказаних осіб. Тяжкість покарання сама по собі не може бути підставою для тримання особи під вартою. Захисник просив призначити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а також зазначив, що гр. ОСОБА_9 надала згоду на реєстрацію ОСОБА_8 у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що також є обмеженням свободи пересування, чим зменшується існування ризиків ухилення обвинуваченого від суду та впливу на свідків та потерпілих. Крім того, захисник вважав необґрунтованими доводи прокурора щодо відсутності роботи у обвинуваченого, оскільки останній майже пів року знаходиться під вартою, що виключає можливість працевлаштування.

Обвинувачений підтримав свого захисника та зазначив, що прокурором жодним чином не доведено вчинення ним інкримінованих злочинів.

Представник потерпілих клопотання прокурора підтримав, просив його задовольнити. При цьому представник зазначив, що під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство в сім`ї.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думки учасників провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 28.05.2019 до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою Люботинського міського суду Харківської області від 12.10.2020 продовжено строком до 10.12.2020 включно.

При обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слідчим суддею було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів.

Суд зазначає, що обґрунтованість підозри була врахована саме слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно обвинуваченого, однак на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, завдання якого і є встановлення обґрунтованості чи необґрунтованості пред`явленого обвинувачення. Однак дане питання вирішується за результатом дослідження всіх наданих суду доказів, тому суд відхиляє доводи сторони захисту щодо не підтвердження обґрунтованості обвинувачення.

Також слідчий суддя вважав підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Суд вважає, що на даний час враховані слідчим суддею ризики не відпали та продовжують існувати.

При цьому суд виходить із того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, вчинений із застосуванням у тому числі психологічного насильства відносно малолітньої особи. При цьому, місце проживання обвинуваченого як зареєстроване, так і фактичне співпадає з місцем проживання обох потерпілих, а також одного зі свідків обвинувачення.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів наявності іншого власного житла у обвинуваченого, суд вважає обґрунтованим ризик впливу обвинуваченого на потерпілих та свідків.

Суд враховує множинність злочинів, у вчиненні яких пред`явлено обвинувачення, попередню судимість ОСОБА_8 , в зв`язку з чим суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналізуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків або потерпілих у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Стосовно можливості переховування від суду, суд враховує той факт, що обвинувачений зареєстрований за адресою, за якою йому інкримінується вчинення злочинів, іншого житла не має. Крім того, суд серед інших обставин враховує і тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним, відсутність іншого власного або належного членам сім`ї чи близьким особам житла.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими.

Суд дійшов висновку, що на даний час враховані слідчим суддею ризики не відпали та продовжують існувати. Обвинувачений та його захисник не надали суду доказів наявності будь-яких обставин, які свідчать про те, що такі ризики зменшились або відпали.

При цьому, суд відхиляє доводи захисника щодо надання згоди ОСОБА_9 на тимчасову реєстрацію ОСОБА_8 у її будинку, оскільки враховуючи встановлені судом ризики, а також висновок суду про те, що вони продовжують існувати, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти цим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, вчинення яких інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що обвинувальний акт знаходиться на розгляді в суді, існує необхідність проведення великої кількості процесуальних дій відповідно до затвердженого судом порядку, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

З огляду на положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст. 27,177, 178, 183, 193, 197, 199, 314-316,372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31 січня 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Люботинський міський суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3