Справа № 646/4129/20
№ провадження 1-кс/646/2049/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.09.2020 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001273 від 15.07.2020 року,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення внесеної до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001273 від 15.07.2020 року, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Перевіривши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд дійшов до висновку про необхідність повернення клопотання, виходячи з такого.
В провадженні СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001273 від 15.07.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
У межах розслідування вказаного кримінального правопорушення слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відомостей про процесуальний статус особи в рамках вказаного кримінального провадження у клопотанні не зазначено. Копії повідомлень про підозру особам матеріали клопотання також не містять.
У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказані особи мають статус третьої особи щодо майна яких вирішується питання про арешт.
Положеннями ч. 1 статті 171 КПК України передбачено загальний порядок звернення прокурора, слідчого за погодженням з прокурором, а також цивільного позивача з клопотанням про арешт майна до слідчого судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Стаття 64-2 КПК України, яка була введена до Кримінального процесуального кодексу України відповідно до Закону України від 18.02.2016 №1019-VIII «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» є спеціальною нормою по відношенню до норм ст. 171 КПК України.
Разом з тим, відповідно до п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови в задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Таким чином, системний аналіз викладених норм КПК України дає підстави слідчому судді дійти до висновку, що з клопотанням про арешт майна третіх осіб має право звернутися виключно прокурор. Однак, як зазначено вище, із вказаним клопотанням про арешт майна звернувся слідчий за погодженням із прокурором.
Крім іншого, відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Отже арешт майна може бути накладений за наявності сукупності вищезазначених вимог: сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно може бути забезпеченням цивільного позову.
Під час розгляду клопотання та в доданих до нього документах не встановлено, що в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.07.2020 за №0001273, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України будь-якій особі повідомлено про підозрі та наявність цивільного позову.
ОСОБА_3 , що є власником квартири АДРЕСА_2 , у вказаному кримінальному провадженні про підозру не повідомлялось.
Крім того, частина документів долучена до клопотання, є нечитабельною, що позбавляє суддю взагалі з`ясувати зміст вказаних документів.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання про арешт майна у зв`язку з неможливістю його розгляду по суті.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 172КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001273 від 15.07.2020 року- повернути для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1