Справа № 461/5527/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/938/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року про відмову у задоволенні скарги,

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою відмовлено в задоволені скарги ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність прокуратури Львівської області та зобов`язання вчинити дії.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року, скасувати вказану ухвалу, згідно якої відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність прокуратури Львівської області та зобов`язання вчинити дії. Визнати протиправним невнесення Прокуратурою Львівської області відповідних відомостей на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року до ЄРДР та порушення прав гарантованих ст.56 КПК України. Зобов`язати внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року до ЄРДР. Визнати ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 покликається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що слідчий суддя порушив вимоги ст.ст.1, 2, 55, 56 КПК України, ст.8 Конституції України, чим було порушено його права, передбачені п.1 ч.2 ст.56 КПК України. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, на думку апелянта, покликається на норми КПК України, які не надають право на відмову в задоволенні його скарги. Крім того, слідчий суддя не встановив статусу ОСОБА_6 як потерпілого та не вказав доказів, які би підтверджували факт відсутності кримінального правопорушення відносно останнього.
Зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам ст.ст.55, 56, 214 КПК України. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, в порушення вимог ч.1 ст.214 КПК України, не обґрунтував, чому заява про кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення та чому працівники прокуратури Львівської області, мали право не вносити дані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування в результаті чого порушено норми даної статті.
Наголошує, що ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2020 не відповідає фактичним обставинам справи, а висновки суду не підтверджуються доказами.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року ОСОБА_6 покликається на те, що не був присутнім при розгляді скарги Галицьким районним судом м. Львова і отримав оскаржувану ухвалу рекомендованим листом лише 15.08.2020 року, а тому не мав можливості виконати вимоги ухвали щодо апеляційного оскарження ухвали так як зміст останньої став відомий йому тільки 15.08.2020 року і тому прошу суд поновити строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин.

В судове засідання скаржник не з`явився, в апеляційній скарзі зазначив, що її розгляд просить проводити у його відсутності. Прокурор в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце його проведення, про причини неявки не повідомив. З урахуванням наведеного та положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі осіб, які без поважних причин не з`явились до суду.
Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що в її задоволенні слід відмовити.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 липня 2020 року про відмову у задоволенні скарги, то матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження, а відтак колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити.
Як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , останній звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить визнати протиправною не внесення Прокуратурою Львівської області відповідних відомостей на підставі його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та порушення прав, гарантованих ст.56 КПК України; зобов`язати Прокуратуру Львівської області внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань; визнати ОСОБА_6 потерпілим у даному кримінальному провадженні. В обгрунтування поданої скарги вказує на те, що 16.06.2020 року за на адресу Генерального прокурора скеровано заяву про кримінальне правопорушення. 04.07.2020 року з Офісу Генерального прокурора отримав листа за вих.№31/3/1-р від 26.06.2020 року, в якому вказано про те, що заяву ОСОБА_6 від 16.06.2020 року щодо можливих неправомірних дій судді Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 скеровано до Прокуратури Львівської області для розгляду. Вважає, що дії Прокуратури Львівської області при розгляді заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.06.2020 року являються незаконними.
Відмовляючи в задоволенні зазначеної скарги слідчий суддя в своєму рішенні зазначив, що будь-яких конкретних відомостей про вчинення суддею Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення при розгляді справи заявник не навів. Сама по собі незгода з його судовим рішенням не є підставою для внесення в ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя в ухвалі зазначив, що повноваження визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування у слідчого судді відсутні, оскільки це входить в повноваження слідчого та прокурора. Прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді.
Суд апеляційної інстанції досліджуючи матеріали скарги, приходить до обґрунтованого переконання про те, що висновки слідчого судді з приводу скарги ОСОБА_6 є обґрунтованими належним чином та суд апеляційної інстанції не вбачає жодних підстав не погоджуватися із зазначеними висновками.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що правові підстави для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення за скаргою ОСОБА_6 відсутні.
За результатами розгляду скарги ОСОБА_6 , який відбувся відповідно до вимог ст.306 КПК України, слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Таке рішення, на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим з дотриманням положень ст.370 КПК України.
Враховуючи, що апелянт у поданій апеляційній скарзі не наводить спростування висновків слідчого судді, зроблених в оскаржуваній ухвалі, а лише безпідставно вказує про незаконність та необґрунтованість такої, а також про порушення норм матеріального та процесуального права слідчим суддею, підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 немає.
В ході апеляційного розгляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, а тому, така ухвала підлягає залишенню в силі.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 ..
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 липня 2020 року.
Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 15 липня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність прокуратури Львівської області та зобов`язання вчинити дії, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді