Справа № 305/298/20
Провадження по справі 1-кп/305/286/20
УХВАЛА

про зміну запобіжного заходу

09.10.2020 року. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного 01.01.2020 в ЄРДР за № 0000005, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Рахівського районного суду Закарпатської області 26.02.2020 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 01.01.2020 в ЄРДР за № 0000005, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Рахівського районного суду від 20.08.2020 у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з неявкою свідків, а також продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на даний час ризики, визначені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 , не втратили свою актуальність, а саме, те, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності зможе переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого і свідків. Зокрема, наявність ризику переховуватись від суду, прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який належить до групи тяжких, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Не дивлячись на те, що обвинувачений хоч і має постійне місце проживання, але враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи, не одружений, може виїхати зі свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім цього, у даному кримінальному провадженні судове слідство ще не розпочато, не допитано свідків та потерпілу, а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме змогу впливати на них, тому є всі підстави для продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Мотивоване клопотання про продовження строку запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 прокурор подав до суду 05.10.2020.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували щодо відкладення розгляду справи та заявили клопотання про зміну запобіжного заходу, оскільки обвинувачений позитивно характеризується, є учасником бойових дій, а ризики, які наведені прокурором у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, не підтверджені жодними доказами, вважають, що достатнім буде застосувати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Потерпіла ОСОБА_6 заперечень щодо відкладення розгляду справи не має.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов до такого висновку.

Запобіжні заходи - це заходи забезпечення кримінального провадження, застосування яких супроводжується обмеженням конституційних прав і свобод осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень. Ці обмеження стосуються свободи пересування та вільного вибору місця перебування. Система запобіжних заходів закріплена у ч.1 ст. 176 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта,..." чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність в обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 03.01.2020 року у відношенні ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Під час розгляду даного кримінального провадження Рахівським районним судом Закарпатської області строк тримання під вартою продовжувався декілька разів, з остаточною дією ухвали до 19 жовтня 2020 року.

На даний час виникла необхідність у відкладенні судового засідання для допиту свідків обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Європейським судом 15.12.2016 року прийнято рішення «Ігнатов проти України» (заява № 40583/15), де констатував порушення ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (право на свободу та особисту недоторканість). Зокрема, Європейський суд зазначив про те, що під час процедури розгляду питання про продовження запобіжного заходу "суддя не вказав у чому полягають конкретні ризики щодо кожного обвинуваченого, а отже рішення було свавільним та не відповідає вимозі «законності»; впродовж всього періоду заявник тримався під вартою на підставі припущень щодо можливого тиску на свідків та перешкоджання слідству та суду. В той час як згідно зі ст. 5 Конвенції органи державної влади повинні надати реальні докази існування таких ризиків". Отже, визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду зазначеної справи Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо продовження тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п. 1 ст. 5 Конвенції.

Отже, враховуючи обставини справи, а саме те, що наразі обвинувачений вже тривалий час (понад 10 місяців) утримується під вартою, а тому суд вважає за можливе змінити запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Зі змісту ч. 3 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий:

1) негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово;

2) негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 слід змінити з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці.

З метою забезпечення права обвинуваченого на існування, а це забезпечення себе харчуванням та коштами на утримання житла тощо, домашній арешт слід встановити у нічний час доби з 22.00 до 06 год, зобов`язавши обвинуваченого носити електронний засіб контролю та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 201, 202, 205, 309, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Судове засідання відкласти на 20.11.2020 року на 09.00 год в залі судових засідань Рахівського районного суду Закарпатської області.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч .2 ст. 121 КК України, запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в період доби з 22.00 год до 06.00 год із застосуванням електронного засобу контролю за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , строком на два місяці, починаючи з 09.10.2020 року до 08.12.2020 року, звільнивши його з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі міста Рахова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із місця постійного проживання в АДРЕСА_1 в період доби з 22.00 год до 06.00 год, без дозволу суду;

- носити електронний засіб контролю згідно з порядком його застосування.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що обов`язки покладаються на нього на строк до 08.12.2020 року. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що у разі невиконання зазначених обов`язків, до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід та накладено грошове стягнення.

Строк дії ухвали до 08 грудня 2020 року.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт передати для виконання Рахівському відділенню поліції Тячівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1