Провадження № 1-кс/161/6391/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 вересня 2020 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Свою скаргу мотивує тим, що 09.04.2019 року близько 11.58 год. в смт. Торчин Луцького району Волинської області трапилась ДТП за участю велосипедиста ОСОБА_6 та автомобіля «Mercedes Benz 410D» під керуванням ОСОБА_7 .

Вказує, що він є власником вилученого транспортного засобу і 17.08.2020 року звернувся до слідчого із заявою про повернення тимчасово вилученого майна, однак відповіді не отримав.

Зазначає, що займається підприємницькою діяльністю і внаслідок вилучення автомобіля позбавлений права власності на нього, чим обмежена його підприємницька діяльність.

У зв`язку з чим, просить зобов`язати слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 повернути йому вилучений в ході огляду 09.04.2020 року належний йому на праві власності автомобіль «Mercedes Benz 410D».

Заслухавши пояснення представника скаржника, який просив скаргу задовольнити, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що в задоволені скарги слід відмовити з наступних підстав.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого та прокурора в разі неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК.

Судом встановлено, що СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №30000320 від 09.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

У ході проведення огляду місця ДТП від 09.04.2020 року, було вилучено вантажний автомобіль марки «Mercedes Benz 410D», р.н. НОМЕР_1 , який постановою слідчого від 09.04.2020 року визнано речовим доказом у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Стаття 169 КПК України містить положення щодо порядку припинення тимчасового вилучення майна. Так, таке майно повертається особі,у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2)за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

І як слідує із матеріалів справи, в рамках даного кримінального провадження, слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.06.2020 року накладено арешт на автомобіль «Mercedes Benz 410D», н.з. НОМЕР_2 , у кримінальному провадженні 30000320 від 09.04.2020 року, у зв`язку з чим відсутні підстави для повернення транспортного засобу та не вбачається неправомірних дій слідчого щодо його неповернення.

Згідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин і зважаючи, що на автомобіль «Mercedes Benz 410D», н.з. НОМЕР_2 , вилучений в ході огляду, накладено арешт, підстав для його повернення та задоволення даної скарги суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 214 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №30000320 від 09.04.2020 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1