Справа № 369/8154/18
Провадження № 1-кп/369/31/20
В И Р О К
іменем України
12.10.20 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002746 від 01.05.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , розлученого, який тимчасово не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

встановив:

30.04.2018 року близько 21 години ОСОБА_5 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово працював автомеханіком за усною домовленістю з ОСОБА_4 , та куди був поміщений автомобіль «Hyundai Elantra», транзитний номер НОМЕР_2 , 2011 року випуску, який належить ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу за допомогою ключів, якими заволодів проти волі власника транспортного засобу, проникши у салон зазначеного автомобіля, привів у дію двигун та рушив з місця, тим самим незаконно заволодів вказаним автомобілем, поїхав на ньому в напрямку центральної частини м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області та залишив його поблизу одного з житлових будинків, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 234500 грн.
Здійсненими пошуковими заходами 30.04.2018 року автомобіль «Hyundai Elantra», транзитний номер НОМЕР_2 , був знайдений біля дитячого майданчику по провулку Волинському в м. Боярка Києво-Святошиснького району Київської області та повернутий ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав, вказав, що шкодує про свій необдуманий вчинок.

Потерпілий ОСОБА_4 під час розгляду справи пояснив, що він придбав автомобіль «Hyundai Elantra» та поставив його на СТО, де працював разом з іншими ОСОБА_6 , 20.04.2018 року, коли він прийшов на СТО побачив, що автомобіль відсутній, пізніше автомобіль був йому повернутий. При призначенні покарання поклався на розсуд суду.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому, потерпілому та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку. Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням обставин, які характеризують особу обвинуваченого.

Тому, за вказаних обставин суд приходить до переконання, що під час судового розгляду кримінального провадження вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, доведена повністю та кваліфікує його дії за вказаною статтею як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 289 КК України відноситься до нетяжких злочинів, обвинувачений має постійне місцем проживання, де характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, раніше не судимий. Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання відповідно до ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено. Тому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі в межах санкції, передбаченої вказаною статтею, зі звільненням від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку, оскільки виправлення та перевиховання ОСОБА_5 може відбуватися без ізоляції від суспільства в умовах контролю поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127-129, 368 371, 373, 374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0002746 у розмірі 2860 (дві тисячі вісімсот шістдесят) грн.

Речові докази у справі:

-автомобіль марки «Hyundai Elantra», транзитний номер НОМЕР_2 , який переданий потерпілому ОСОБА_4 , - залишити у його розпорядженні;

-диск з записом слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 , - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1