В И Р О К

Іменем України

№ 610/1569/20

№ 1-кп/610/240/2020

м. Балаклія 13.08.2020 року

Балаклійський районний суд Харківської області -

головуючий: ОСОБА_1

за участі
потерпілої: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000837 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця, зареєстрованого і жителя: АДРЕСА_1 ; громадянина України; з професійно-технічною освітою; водія Дочірнього підприємства «ГРИКАР-А.П.С.»; одруженого, має 2-х неповнолітніх дітей; рнокпп НОМЕР_1 ; раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

27 серпня 2019 року, приблизно о 14.30 годині, в с. Морозівка Балаклійського району Харківської області вул. Центральна в напрямку смт. Савинці, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним навантажувачем фронтальним XCMG ZL50G реєстраційний № НОМЕР_2 , виконував поворот вліво, в порушення вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху, а саме:

«перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,

внаслідок злочинної недбалості перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Forester» реєстраційний № НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок цього пасажиру останнього ОСОБА_2 були спричинені: закрита травма грудної клітини у вигляді перелому п`ятого ребра справа по передньо-підпаховій лінії без зміщення, частковий пневмоторакс правої легені, тобто середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винуватим себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при обставинах, викладених у даному вироку.

Пояснив, що керував навантажувачем і перед виконанням маневру переключаючи передачі допустив його викачування від лінії руху вліво, частково з виїздом на полосу зустрічного руху, де сталося зіткнення з автомобілем, який здійснював обгін.

Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження події інкримінованого злочину, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

ч. 1 ст. 286 КК України, як

порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений: раніше не судимий; не перебуває на обліках в органі з питань пробації, нарколога, психіатра; за місцем проживання характеризується позитивно; має постійне місце роботи; одружений, має на утриманні дітей 2011 і 2014р.н.

В суді винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, що свідчить про надання допомоги суду у встановленні обставин справи, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом 'якшуючими покарання обставинами.

Відсутні обставини, що обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Тобто суд, мотивуючи вид та розмір призначеного ним покарання (основного та додаткового), повинен урахувати всі обставини, які мають значення для його призначення.

Визначаючи вид та розмір покарання суд також виходить з того, що: вчинений злочин є нетяжким, вчинений з необережності, враховує конструктивну поведінку обвинуваченого в суді, відсутність претензій у потерпілої, не наполягання на суворому покаранні, відновлення стану здоров`я потерпілої, притягнення до кримінальної відповідальності вперше.

Тому, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, його необхідно призначити у виді штрафу і у мінімальному розмірі санкції, без позбавлення права керування транспортними засобами, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 3 КК України злочинність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки, визначаються тільки цим Кодексом.

Санкція ч. 1 ст. 286 КК України, що діяла станом на дату вчинення інкримінованого злочину, 27.08.2019р., передбачала покарання: штраф від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018р. № 2617-VIII, згідно якого ч. 1 ст. 286 КК України викладена в новій редакції. Розмір штрафу був збільшений і склав від трьох тисяч до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а позбавлення права керувати транспортними засобами стало обов'язковим.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 КК України, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тобто необхідно застосовувати найбільш сприятливий для винуватого закон із усіх, що були чинними у цей період.

Тому при розгляді даного кримінального провадження підлягає застосуванню редакція ч. 1 ст. 286 КК України, що діяла станом на дату вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, яка передбачала пом`якшену кримінальну відповідальність.

Питання про речові докази по справі суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, скасувавши накладений на них арешт.
Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням автотехнічної експертизи стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 369-378 КПК України,

у х в а л и в:

1. ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначивши йому покарання штраф 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.

2.Речові докази: транспортні засоби, повернути законним володільцям, скасувавши накладений на них арешт за ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 30.08.2019р.

3.Процесуальні витрати в сумі 3768,24 гривень стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий ОСОБА_1