Справа № 314/4102/20
Провадження № 1-в/314/1089/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2020 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали за клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
засуджений: 24.03.2016 Каширським міським судом Московської області РФ за ч. 3 ст. 229.1, ч. 3 ст. 30 п. г ч. 4 ст. 228.1, 69 КК РФ до 8 років позбавлення волі. Відповідно до ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03.04.2017 вирок Каширського міського суду Московської області РФ від 24.03.2016 приведено у відповідність до законодавства України та вважати засудженим за ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 25.10.2015 по 24.03.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку: 24.03.2016 кінець строку: 27.05.2023
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
представника колонії ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_3 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», надійшло клопотання про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням відповідно до положень ст. 82 КК України.
Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким» рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Висновок суду про те, що засуджений став на шлях виправлення, повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.
Так, засуджений ОСОБА_3 за весь час відбування покарання характеризується таким чином. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки має шість заохочень. Вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має сім стягнень, одне з яких на час розгляду клопотання не знята та не погашене в установленому законом порядку. На виробництві установи працевлаштований різноробочим в цеху № 3. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться байдуже. Не бере участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, та у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених.
Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
Таким чином, поведінка ОСОБА_3 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною, про що свідчить те, що після отримання ряду заохочень допускав порушення вимог режиму відбування покарання, на час розгляду клопотання має одне не зняте та не погашене в установленому законом порядку стягнення.

З поданих доказів вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення, а тому відсутні підстави для заміни невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким покаранням згідно ст. 82 КК України.
Керуючись ст. 82 КК У країни, ст. 537, ст. 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженого, який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

03.12.2020