Провадження 1-кп/521/1119/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000535 від 08 травня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

08 травня 2020 року, приблизно о 21 год. 10 хв., у приміщенні супермаркету «Таврія-В», розташованому по вул. Комітетська б.17/19 в м. Одесі біля каси № 4, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , яка переросла у бійку. В цей час до приміщення супермаркету «Таврія-В» зайшов ОСОБА_6 , який побачив конфлікт між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_8 фізичною розправою.
ОСОБА_6 з метою, припинення правопорушення ув`язався у конфлікт з ОСОБА_3 , в результаті чого між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виникла сварка, яка в подальшому переросла у бійку. В ході даної бійки ОСОБА_3 , з мотиву явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, усвідомлюючи характер суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, маючи прямий умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень іншій людині, який виник раптово у ході вказаного конфлікту, розкладним ножем, який був заздалегідь при ньому, наніс один удар по тулубу ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з ушкодженням печінки, що супроводжувалося накопиченням крові в черевної порожнині, яке згідно з п. 2.1.3 «к» «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Після чого ОСОБА_6 бригадою «швидкої допомоги» доставлено до МКЛ № 1 у м. Одесі, де йому була надана необхідна медична допомога.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладених в обвинувальному акті та пояснив, що він 08 травня 2020 рокуприблизно о 21 год. 10 хв., перебував у приміщенні супермаркету «Таврія-В», розташованому по вул. Комітетська б.17/19 в м. Одесіде в нього виник конфлікт з гр. ОСОБА_6 , який переріс в бійку, в ході якої він своїм розкладним ножем, наніс один удар по тулубу ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесне ушкодження. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

З урахуванням викладеного, оцінивши показання обвинуваченого як належний, допустимий та в даному випадку достатній доказ, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 в інкримінованого йому злочині та дії ОСОБА_3 кваліфікує:

- як умисне тяжке тілесне ушкодження,тобто за ч. 1 ст. 121 КК України;

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце реєстрації та проживання, позитивну характеристику за місцем роботи та проживання, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та наявність обставин, що його обтяжують, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, з урахуванням особи обвинуваченого та враховуючи його поведінку після вчинення злочину, та під час судового розгляду, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, добровільно, своєю активною поведінкою сприяв з`ясуванню обставин вчинення даного злочину, дав критичну оцінку своїм злочинним діям, примирився з потерпілим, добровільно частково відшкодував завдану злочином шкоду, та враховуючи думку прокурора про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, з випробуванням з визначенням іспитового строку, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, справедливим та співмірним із тяжкістю вчиненого злочину та особою винного.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту затримання обвинуваченого, - 08.05.2020 слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та просив стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_6 67000 (шістдесят сім тисяч) гривень.

Вирішуючи заявлений в провадженні цивільний позов, суд приходить до висновку.

Статтею 1166 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Відповідно до вимог ч. 1 цієї норми майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, ОСОБА_3 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 20 000 (двадцяти тисяч) гривень, що підтверджується відповідною розпискою ОСОБА_6 від 29 липня 2020 р.

Разом з тим, відповідно до розписок ОСОБА_6 від 29 липня 2020 р. та 11 травня 2020 р., ОСОБА_6 не має претензій до ОСОБА_3 , також в розписці вказано, що між ними відшкодування шкоди узгоджено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільний позов слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 5, 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Застосований до ОСОБА_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання до набрання вироком суду законної сили, а після набрання вироком законної сили, - скасувати.

ОСОБА_3 звільнити з під варти в залі суду.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 26 листопада 2020 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_3 , термін його попереднього ув`язнення, з 08 травня 2020 року по 26 листопада 2020 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2020 року (справа №521/7434/20, провадження №1-кс/521/2425/20), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, - скасувати.

Речові докази, а саме:

-Слід підошви взуття перенесений на 1 відрізок бумаги (конверт), змиви з правої та лівої руки (конверт), змиви з ножа (конверт), ніж розкладний, - знищити.

-Компакт диск з відео файлами, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

-Кофту в`язану з капюшоном на блискавці у чорно-білу стрічку, - повернути ОСОБА_3 , як власнику.

-Штани сірого кольору на ремені, сорочку блакитного кольору з наявним отвором та зі слідами речовини бурого кольору, - знищити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, - залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1