Справа № 589/20/19
Провадження № 1-кп/589/177/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Вороніж, Шосткинського району, Сумської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, заміжньої, безробітної, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2018 року в період часу з 09:00 до 11:00 години ОСОБА_5 , працююча соціальним робітником в Шосткинському районному територіальному центрі соціального обслуговування на посаді соціального робітника, виконувала посадові обов`язки з соціального обслуговування самотнього непрацездатного громадянина ОСОБА_4 . Знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 , та допомогаючи йому по господарству, ОСОБА_5 стало відомо, де господар будинку зберігає гроші, та вирішила їх викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне, з корисливих мотивів викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, скориставшись тим, що господар ОСОБА_4 перебуває на вулиці, а його співмешканка ОСОБА_6 - на кухні вищевказаного будинку, впевнившись, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих з полиці однієї із шаф вчинила крадіжку грошей у сумі 8600 гривень, що належать ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_5 разом із викраденими грошима із місця вчинення нею кримінального правопорушення зникла та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_5 обслуговувала ОСОБА_8 на підставі договору про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з 4 групою рухової активності, укладеного між ОСОБА_8 та Шосткинським районним територіальним центром соціального обслуговування. В посадові обов`язки ОСОБА_5 входила доставка продовольчих та інших товарів, доставка ліків, допомога в приготуванні їжі, прибирання житла, допомога у вмиванні, обтиранні, обмиванні, допомога у взаємодії з іншими фахівцями, допомога в оформленні документів, допомога у внесенні платежів та інші послуги.

18 жовтня 2018 року ОСОБА_8 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , в зв`язку зі смертю свого співмешканця ОСОБА_9 попрохала ОСОБА_5 допомогти оформити документи та отримати грошову допомогу на поховання.

Після цього, 19 жовтня 2018 року у денний час ОСОБА_5 у Шосткинському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, який розташований за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Депутатська, буд. 1, на прохання ОСОБА_8 оформила всі необхідні документи для отримання грошової допомоги на поховання ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_5 , в цей же день та час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, знаходячись у приміщені відділення пошти, яке розташоване за адресою: Сумська область, м. Шостка, вул. Садовий бульвар, буд. 7, отримала грошові кошти на поховання в сумі 8540,06 грн., які не віддала потерпілій ОСОБА_8 , а повідомила їй, що кошти будуть перераховані пізніше. Таким чином ОСОБА_5 шляхом обману незаконно заволоділа грошима та розпорядилася ними на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_8 на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала в повному обсязі, щиро розкаялась, показала, що з 2009 року по листопад 2018 року вона працювала соціальним робітником, обслуговувала самотніх та непрацездатних громадян в с. Вороніж. В її обов`язки входило придбання продуктів, прибирання, прання, готування їжі, допомога в оформленні документів, тощо. Влітку 2018 року (точну дату вона вже не пам`ятає), вона прийшла до ОСОБА_4 : принесла продукти та, поки ОСОБА_4 був у дворі будинку, а його співмешканка в кухні, вона дістала з полиці шафи, що в залі будинку, конверт з грошима та поклала в кишеню своїх штанів. Вона знала, де ОСОБА_4 зберігає гроші, бо при ній ці гроші діставали з шафи та віддавали їй за придбані продукти. Після цього, вже восени, її попрохала ОСОБА_8 , яку вона також обслуговувала, оформити допомогу на поховання, в зв`язку зі смертю співмешканця. Вона (обвинувачена) взяла необхідні документи, поїхала в м. Шостку у відділення Пенсійного фонду України, де оформила вказану допомогу. Потім цю допомогу у сумі приблизно 8500 грн вона отримала в поштовому відділенні, але ОСОБА_8 не віддала, а сказала останній, що гроші перерахують на платіжну картку. Кошти, які вона викрала у ОСОБА_4 та кошти, які не віддала ОСОБА_8 , вона витратила на погашення кредитів. Їй були потрібні гроші на операцію і вона оформила кредити, але потім вона не змогла розрахуватись з боргами, і їй почали дзвонити і погрожувати колектори. Саме з метою сплатити борги, вона коштами і заволоділа. Зараз вона владнала ситуацію з кредитами і має намір відшкодовувати заподіяну нею шкоду потерпілим. Позов ОСОБА_4 в частині матеріальної шкоди вона визнає повністю, в частині моральної шкоди - частково в сумі 7 500. У вчиненому розкаюється , просить суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченої та потерпілого судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, суд вважає, що дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 185 КК України) та нетяжким злочином (ч. 2 ст. 190 КК України), особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , посередньо характеризується за місцем проживання та позитивно за колишнім місцем роботи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Суд, згідно із ст. 66 КК України, визнає обставинами, які пом`якшують покарання: повне визнання обвинуваченою своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку.

Враховуючи особу обвинуваченої, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, пом`якшуючі та обтяжуючу покарання обставини, суд вважає, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді обмеження волі.

Суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, буде цілком відповідати тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і особі обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

При вирішенні заявленого потерпілим ОСОБА_4 позову суд виходить з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачена в судовому засіданні визнала заявлений позов в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди в повному обсязі.

Зважаючи на відповідну позицію обвинуваченої, положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ст. 1166 ЦК України, суд вважає, що вимоги позову потерпілого про стягнення матеріальної шкоди ґрунтуються на законі та матеріалах провадження, а тому приходить до висновку про необхідність її задоволення та стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 8 600 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 1 500 грн на відшкодування витрат на правову допомогу, сума яких підтверджується договором про надання правової допомоги від 16.03.2020.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Так, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд приходить до висновку, що викрадення належних потерпілому ОСОБА_4 коштів призвело до моральних страждань останнього, так як вказана подія є беззаперечно стресовою ситуацією для потерпілого, оскільки порушились його нормальні життєві зв`язки внаслідок втрати свої власності та неможливості використання належних йому коштів, необхідності докладання зусиль для нормалізації порушеного життєвого укладу.

Визнає факт завдання моральної шкоди потерпілому і обвинувачена.

Разом з тим, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди в розмірі 15 000, виходячи із засад справедливості, виваженості і достатності, підлягає до задоволення частково у сумі 5 000 грн.

Підтвердження наявності судових витрат та речових доказів суду не надано.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 8 600 грн, в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу - 1 500 грн та в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди - 5 000 грн, загалом визначивши до стягнення 15 100 грн.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1