У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3792/20
Провадження № 1-кс/210/2500/20
"08" грудня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання процесуального керівника прокурора групи прокурорів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000576 від 02.09.2019 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпропетровська, громадянка України, працює кладовщиком ТОВ «КАРТОН ГРУП «СИБО», прож. АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.2 ст.311 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор обґрунтовує тим, що Металургійним ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000576 від 02.09.2019 року відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307,ч.3 ст. 311 КК України.

Згідно з матеріалами наданого клопотання встановлено, що ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час та місці, з метою особистого незаконного збагачення, інших особистих інтересів, а також незаконного збагачення та інших особистих інтересів інших учасників, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими учасниками злочинної змови, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , направлену на контрабанду прекурсорів, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах, а також придбання, зберігання та перевезення прекурсорів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах з метою збуту та незаконного збуту прекурсорів.

З метою реалізації свого спільного злочинного умислу ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , розподілили між усіма учасниками змови обов`язки, відповідно до яких:

-ОСОБА_6 виступав як організатор, організував підбір кур`єрів з числа знайомих осіб, якими здійснювалась контрабанда прекурсоровмістких лікарських засобів (псевдоефедрину) на територію України з Арабської Республіки Єгипет, з подальшою їх передачею ОСОБА_6 . Надавав іншим учасникам змови вказівки на здійснення протиправних дій та здійснював організацію їх діяльності.

-ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 за вказівкою організатора здійснювала переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, раніше придбаних у невстановленої слідством особи прекурсоровмістких лікарських засобів (псевдоефедрину).

Відповідно до раніше розробленого плану та відведеної ролі у вчиненні кримінального правопорушення, організатор ОСОБА_6 , у невстановлений слідством час та місці, залучив до раніше розробленого злочинного плану ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , повідомивши їм про обставини такого плану та ролі кожного з учасників групи.

ОСОБА_5 , дійсно розуміючи умови злочинного плану, усвідомлюючи його протиправність, достовірно знаючи, що обіг прекурсорів є обмеженим на території України і стосовно, якого встановлено заходи контролю на території України, погодилась із планом та відведеною у ньому ролі, як виконавця, тим самим добровільно долучилась до такого злочинного плану та вступила з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у злочинну змову.

У подальшому, відповідно до раніше розробленого та відомого усім учасникам групи плану, та відведеної ролі у вчиненні кримінального правопорушення, реалізуючи злочинний умисел, направлений на контрабанду прекурсорів, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час та місці, використовуючи заздалегідь налагоджений канал придбання прекурсоровмістких лікарських засобів (псевдоефедрину), надав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 вказівку здійснити переліт до м. Хургада Арабської Республіки Єгипет з метою придбання у невстановленої слідством особи прекурсоровмістких лікарських засобів та подальше їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розробленого та відомого усім учасникам групи плану, та відповідно до відведеної роліу вчиненні кримінального правопорушення, на виконання зазначеної вказівки організатора ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у період з 22.01.2020 по 25.01.2020 перебуваючи на території Арабської Республіки Єгипет (більш точне місце не встановлено), усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно придбали у невстановленої слідством особи прекурсор псевдоефедрин, який у подальшому сховали у особистих валізах та почали незаконно зберігати та перевозити, пересуваючись за допомогою авіатранспорту.

У подальшому, 25.01.2020 о 23.45 год. ОСОБА_8 , відповідно до вказівки організатора ОСОБА_6 , прибула авіарейсом «Хургада-Київ» до терміналу D ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль, 7, де здала свій багаж для реєстрації, в якому серед особистих речей знаходився прекурсор псевдоефедрин, розфасований у 2 прозорі пакети та, з метою реалізації злочинного умислу направленого на контрабанду прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, діючи за по передньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не повідомила працівників митного контролю про наявність при собі такого прекурсору, тим самим вчинивши контрабанду.

В свою чергу, органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді, у період часу з 23:56 години 25.01.2020 по 00:45 годину 26.01.2020 у приміщенні зали комплектування та видачі багажу терміналу D ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» проведено негласну слідчу (розшукову) дію негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, в ході проведення якої було відкрито валізу ОСОБА_8 та відібрано 2 зразки порошкоподібної речовини білого кольору, масами не менше 55,4084 грама та 63,5142 грама, які відповідно до висновку експерта № 13/1/2488СЕ-20 від 21.08.2020 містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, загальною масою в перерахунку на масу речовини 28,8959 грама, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром.

Після відібрання зразків вміст валізи був приведений в первинний стан та передана представнику ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», після чого ОСОБА_8 отримала особисту валізу не підозрюючи про проведення негласної (слідчої) розшукової дії, та утримуючи її при собі разом із прекурсором псевдоефедрином, направилась до автобусу д/н НОМЕР_1 рейсом «Київ-Запоріжжя», тим самим продовжила свою злочинну діяльність у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні прекурсорів, з метою збуту.

Також, 25.01.2020 о 23.45 год. ОСОБА_5 , відповідно до вказівки організатора ОСОБА_6 , прибула авіарейсом «Хургада-Київ» до терміналу D ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль, 7, де здала свій багаж для реєстрації, в якому серед особистих речей знаходився прекурсор псевдоефедрин, розфасований у 2 прозорі пакети та, з метою реалізації злочинного умислу направленого на контрабанду прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, діючи за по передньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не повідомила працівників митного контролю про наявність при собі такого прекурсору, тим самим вчинивши контрабанду.

В свою чергу, органом досудового розслідування, на підставі ухвали слідчого судді, у період часу з 23:58 години 25.01.2020 по 01:06 годину 26.01.2020 у приміщенні зали комплектування та видачі багажу терміналу D ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» проведено негласну слідчу (розшукову) дію негласне отримання зразків, необхідних для порівняного дослідження, в ході проведення якої було відкрито валізу ОСОБА_5 та відібрано 1 зразок порошкоподібної речовини білого кольору, масою не менше 33,6335 грама, які відповідно до висновку експерта № 13/1/2489СЕ-20 від 25.08.2020 містять у своєму складі прекурсор псевдоефедрин, загальною масою в перерахунку на масу речовини 9,1897 грама, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» №188 від 01.08.2000, є особливо великим розміром.

Після відібрання зразків вміст валізи був приведений в первинний стан та передана представнику ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», після чого ОСОБА_5 отримала особисту валізу не підозрюючи про проведення негласної (слідчої) розшукової дії та утримуючи її при собі разом із прекурсором псевдоефедрином, направилась до автобусу д/н НОМЕР_1 рейсом «Київ-Запоріжжя», тим самим продовжила свою злочинну діяльність у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні прекурсорів, з метою збуту.

У подальшому, 26.01.2020 о 10:03 годині ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше розробленого та відомого усім учасникам групи плану та вказівки організатора ОСОБА_6 прибули автобусним рейсом «Київ-Запоріжжя» до м. Дніпро, де за адресою: м. Дніпро, вул. Переяслівська, біля буд. 146, передали, через особу матеріали відносно, якої виділені в окреме кримінальне провадження, ОСОБА_6 зазначені вище валізи, в яких серед особистих речей знаходились пакети із прекурсором псевдоефедрином, та тим самим незаконно збули вищевказаний прекурсор.

Умисні дії ОСОБА_5 виразились у контрабанді прекурсорів, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, кваліфікуються за ч. 3 ст. 305 КК України, а також незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні прекурсорів з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, кваліфікуються за ч. 2 ст. 311 КК України.

Окрім того, наприкінці червня 2020 року (більш точний час слідством не встановлено) особа, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, прибув до приміщення офісу, розташованого за адресою: м. Дніпро,вул. Святослава Хороброго, 8, в якому знаходився ОСОБА_6 та повідомив останньому про необхідність придбання прекурсору, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин у великих розмірах.

В свою чергу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи наявність у нього псевдоефедрину, який раніше учасниками злочинної групи ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 контрабандним шляхом, переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю та незаконно перевезено до міста Дніпра, діючи відповідно до раніше розробленого плану та відведеної ролі у вчиненні кримінального правопорушення, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут прекурсорів, вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,у великих розмірах, відповів згодою на збут особі, матеріали відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, псевдоефедрину, отримавши грошові кошти у сумі не менше 500 000 гривень.

У подальшому, 09.07.2020 о 09:00 годині особа, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, прибула до офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 де зустрівся із ОСОБА_6 , який реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут прекурсорів, вчиняючи злочин повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,у великих розмірах незаконно збув 18 поліетиленових пакетів, в середині яких знаходилась біла порошкоподібна речовина, масами 0,504 г., 0,500 г., 0,511 г., 0,511 г., 0,509 г., 0,509 г., 0,512 г., 0,503 г., 0,510 г., 0,499 г., 0,510 г., 0,497 г., 0,509 г., 0,481 г., 0,511 г., 0,463 г., 0,403 г., 0,413 г., а всього 8,855 г., яка містить у своєму складі прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю псевдоефедрин, маси якого складають в перерахунку на основу 109,4400 г., 96,4373 г., 103,5688 г., 106,7882 г., 106,6173 г., 101,0729 г., 100,1465 г., 111,5385 г., 106,8316 г., 101,1861 г., 100,4920 г., 99,5750 г., 101,1027 г., 96,2012 г., 105,0592 г., 94,1443 г., 78,8944 г., 80,3804, а всього загальною масою в перерахунку на основу 1799,4764 г., тим самим умисно, незаконно збув вищевказаний прекурсор в особливо великих розмірах.

Умисні дії ОСОБА_5 , виразились у незаконному збуті прекурсорів, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто за ч. 2 ст. 311 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , якій 03.12.2020 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 311 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:висновком експерта від 04.08.2020 №7-2137, висновком експерта №13/1/2488СЕ-20 від 21.08.2020, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 20.01.2020 року, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, від 25.01.2020, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження, від 25.01.2020, висновком експерта №13/1/943се-20, висновком експерта №13/1/944СЕ-20 від 10.04.2020, протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.01.2020,протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 30.01.2020

Так, в ході досудового розслідування сторона обвинувачення прийшла до висновку про необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи з того, що на даний час наявні ризики передбачені ст.. 177 КПК України..

Окрім того, інкриміновані кримінальні правопорушення викликають суспільний резонанс, так як пов`язані з розповсюдженням на території Дніпропетровської області психотропних речовин у великих розмірах, що негативно впливає на здоров`я населення.

Прокурор зазначає, що враховуючи майновий стан підозрюваної, а також те, що група отримує значний заробіток від збуту прекурсорів, застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків. Однак застава у розмірі 5 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в повній мірі забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків.

Вказані обставини у сукупності свідчать про необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_5 лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави у розмірі 5000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать повною мірою виконання ним обов`язків підозрюваного, передбачених законодавством.

Тому, сторона обвинувачення вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти існуючим ризикам, та забезпечити реальне виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків як обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Підозрювана в судовому засіданні проти клопотання заперечує, просить в задоволенні клопотання відмовити, обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід.

Адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечує, вважає, що правові підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні та просить не обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000576 від 02.09.2019р. за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

03 грудня 2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.2 ст. 311 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.2 ст. 311 КК України.

Доводи сторони захисту в цій частині щодо необґрунтованості підозри слідчий суддя не бере до уваги, оскільки на даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішені «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, працює, раніше не судима. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної, стан її здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з особливої тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні прокурора та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, з урахуванням даних про її особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує її суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною.

Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує доводи сторони захисту про відсутність у ОСОБА_5 намірів перешкоджати проведенню досудового розслідування та дані про її особу, однак з урахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, приходить до висновку про недостатність таких даних для оцінки поведінки підозрюваної належною при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

В ході розгляду клопотання підозрюваною та її захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваної ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено, обґрунтованих даних щодо неможливості утримання підозрюваної в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я матеріали справи не містять та в судовому засіданні не наведено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваної ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя вирішує питання про визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, розмір якої у відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Частиною 4 ст. 182 КПК передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину, а тому розмір застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків.

З урахування особи підозрюваної, суд вважає за необхідне, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у розмірі 5 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що станом на 08.12.2020р. складає 10 945 000 млн. грн. та в повній мірі забезпечить виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків покладених судом.

За викладених обставин, виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості злочину, з урахуванням положення Закону України „Про державний бюджет України на 2020 рік щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 08.12.2020 року складає 2 189 грн., слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 10 945 000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти прокурора чи слідчого суддю або суд про виїзд за межі Дніпропетровської області;

-повідомляти прокурора чи слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон..

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного відносно підозрюваної ОСОБА_5 слід обчислювати з 08.12.2020 року, та, відповідно до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 до 05.02.2021 року включно. З урахуванням періоду дії карантинних заходів на території України, пов`язаних з коронавірусом Covid-19, перебування свідків у м. Дніпрі, ефективності проведення досудового слідства, відсутності можливості етапування підозрюваних з УВП (слідчих ізоляторів), недопущення порушення прав підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за доцільне визначити місце перебування підозрюваної ОСОБА_5 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання процесуального керівника прокурора групи прокурорів прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000576 від 02.09.2019 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч.2 ст.311 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 08.12.2020 року по 05.02.2021 року включно, визначити місце перебування підозрюваної ОСОБА_5 в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексеєнко, буд. 80.

Розмір застави визначити у межах 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 08.12.2020 року складає 10 945 000 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти прокурора чи слідчого суддю або суд про виїзд за межі Дніпропетровської області;

-повідомляти прокурора чи слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1