ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11сс/819/555/20 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000045 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Цюрупинськ, Херсонської області, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27. ч. 3 ст. 368 КК України,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 жовтня 2020 року включно та визначено заставу у розмірі 131820 гривень.

Слідчий суддя мотивував своє рішення наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого злочину, наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків, наведених у клопотанні слідчого, зокрема переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує, незаконного впливу на свідка ОСОБА_11 (враховуючи не визнання ним своєї причетності до злочину), продовження вчинення злочинів, зважаючи на те, що він офіційно не працює та не має законного джерела доходу. Враховуючи особу підозрюваного, його матеріальний стан (наявність нерухомого та цінного рухомого майна на праві власності), обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про визначення застави в межах ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 131 820 грн. (тобто 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб), у разі внесення якою зобов`язано ОСОБА_10 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 за винятком участі у слідчих та судових діях; не відвідувати Чорноморське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, за адресою: м. Херсон, Бериславське шосе, 46; носити електронний засіб контролю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати щодо ОСОБА_10 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що прокурором не доведено існування жодного з передбачених ст. 177 КПК ризиків, які б зумовили обрання щодо ОСОБА_10 виняткового запобіжного заходу, зважаючи на те, що він не чинив перешкод слідству при проведенні обшуку, не знайомий з ОСОБА_11 , отже не може на нього впливати, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, позитивно характеризується, є ветераном АТО, працює у ФОП ОСОБА_14 . Крім того, суд при визначенні розміру застави не врахував майновий стан підозрюваного, наявність на утриманні малолітніх дітей, матері і похилого віку та дружини і визначив непомірний для нього розмір застави. Захисник також зазначив, що доказів причетності ОСОБА_10 до злочину у якому йому пред`явлена підозра судом не встановлено, підозра, пред`явлена ОСОБА_10 є необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, підозрюваного ОСОБА_10 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судомна підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі є неприйнятними з огляду на таке.

Вивчення матеріалів справи встановлено, що в провадженні слідчого управління ГУ НП в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження №0000045, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.06.2020 за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та ОСОБА_10 і ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
03.09.2020 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника про непричетність ОСОБА_10 до вчинення злочину та необґрунтованість пред`явленої йому підозри, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо критеріїв його визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З наданих матеріалів слідує, що підчас судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що підтверджується, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12.06.2020; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 28.08.2020; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 від 02.09.2020; протоколами за результатами здійснення оперативно-технічного заходу, якими зафіксовано розмови ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ; протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів від 17.08.2020, 29.08.2020 та 02.09.2020; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_3 , а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого, які вказують на ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого злочину.

Відносно доводів сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, які фактично зводяться до стверджень невинуватості підозрюваного у вчиненні ним інкримінованого йому злочину, колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Встановлені слідчим суддею наявність зазначених вище фактів і відомостей, дають достатньо підстав на даному етапі вважати, що підозрюваний міг скоїти цей злочин.

Перевіряючи доводи сторони захисту про недоведеність наявності ризиків, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України, зважає на тяжкість інкримінованого корупційного кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 та яке відноситься до категорії тяжких злочинів, має суспільний інтерес, та покарання за вчинення якого передбачає виключно позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна А тому, висновок суду першої інстанції про те, що з урахуванням цього, існує наявність ризиків незаконного впливу на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, переховування від слідства є такими, що підтверджуються обставинами кримінального провадження.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім того, колегія суддів враховує, що судом першої інстанції також був визначений альтернативний запобіжний захід, а саме застава у розмірі 131820 гривень, що в повній мірі відповідає і узгоджується з положеннями ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про непомірність розміру застави для підозрюваного є голослівними та не підтверджуються матеріалами справи.

Крім того, за повідомлення начальника ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» від 08.09.2020 року № 24/5-4433 (а.п. 73) ОСОБА_10 07.09.2020 року був звільнений із слідчого ізолятора в зв`язку із внесенням застави в розмірі 131820 грн., отже цей розмір виявився помірний для нього.

Таким чином, на даний час до підозрюваного вважається застосованим запобіжний захід у виді застави із покладенням визначених оскаржуваною ухвалою слідчого судді обов`язків.

Такий запобіжний захід в достатній мірі зможе забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Підстав для його зміни на особисте зобов`язання колегія суддів не вбачає.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно, хоча і характеризує останнього з позитивного боку, проте не є само по собі достатньо переконливим фактом, який б переважав зазначені визначенні вище ризики чи зменшили б їх існування.

Таким чином, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, з моменту звільнення ОСОБА_10 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_10 у виді тримання під вартою з визначенням застави в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 182,194 КПК України та практиці Європейського Суду з прав людини, а тому ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційні скарги захисників та прокурора слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 07 вересня 2020 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000045 щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України із визначенням застави - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи