н/п 1-кс/766/7570/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , представника скаржників адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у судовому засіданні скаргу представника скаржників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

26 серпня 2020 року представник скаржників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, в якій просив:

1. Поновити строк на оскарження.

2. Постанову про закриття кримінального провадження від 30.07.2020 року у кримінальному провадженні № 0000375 від 29.11.2019року - скасувати.

3. Матеріали кримінального провадження направити прокурору для подальшої організації досудового розслідування.

Обґрунтування скарги.

В провадженні відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Херсонській області знаходились матеріали кримінального провадження № 0000375 від 29.11.2019р., за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України.

Старший слідчий відділу з розслідування злочину у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_4 , виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000375 від 29.11.2019року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України тобто за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Підставою для закриття кримінального провадження став висновок автотехнічної експертизи по дослідженню обставин події № 20-367 від 30.06.2020 року, згідно якого водій автомобіля Реugeot 3008, у дорожній ситуації, що склалася шляхом виконання вимог п.п.12.2, 12.3 ПДР не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода.

Винесена постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, не об`єктивною та такою, що суперечить дійсним обставинам ДТП, що мало місце 29.11.2019 з наступних підстав.

По-перше: В ході проведення першого слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 було встановлено, що пішоходи рухались з ліва на право за ходом руху автомобіля Реugeot 3008, який в подальшому здійснив наїзд. Окрім цього по не зрозумілим причинам свідку було запропоновано вказати на проїжджій частині місце виявлення пішоходів на проїжджій частині. З даного приводу виникає питання, чому настільки важливу інформацію, яка фактично є ключовою для експерта, було взято зі слів свідка, а не встановлено експериментальним шляхом. Чому слідчий впевнений у тому, що свідок уважно слідкував за дорожньою обстановкою, не відволікався та точно вказав місце виявлення пішоходів !? Факт виявлення пішоходів на проїжджій частині мав бути встановлений виключно експериментальним шляхом з понятими, щоб виключити зацікавленість очевидців та покриванні винного.

По-друге: Аналізуючи отримані дані зі слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , виходить, що пішоходи подолали 6,1 м за 2, 67 с., та 4,5 м. за 1, 05 секунди. Таким чином виходить, що вони почали рухатись зі швидкістю 2,3 м/с та раптово збільшили швидкість до 4,3 м/с при цьому перебуваючи у алкогольному сп`янінні, що підтверджується висновками судово-медичних експертиз. Виникає питань, як за таку коротку відстань можливо розвити таку велику швидкість!? Окрім цього, якщо поглянути на табличні показники середньостатистичного руху пішоходів у стані алкогольного сп`яніння, стає зрозумілим, що гранична максимальна швидкість пішохода може складати лише 3,6 м/с ! Тож як очевидці що «жодним чином не заінтересовані» можуть вказувати на такий темп руху!

По-третє: В ході слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 було встановлено, що місце наїзду на пішоходів розташоване на відстані 5,5 м. від правого краю проїжджої частини за ходом руху автомобіля Реugeot 3008, що фактично вказує на наїзд у крайній лівій смузі. При тому, що сам водій Peugeot 3008 у своєму допиті вказує, що рухався у крайній правій смузі та наїзд відбувся без зміни траєкторії руху автомобіля. Тож як слідчий може брати до уваги покази свідка, які повністю протирічать обставинам самого ДТП та є явно сфабрикованими для захисту винуватця. Окрім цього її покази суперечать показам ОСОБА_7 в частині місця наїзду, оскільки він вказав, що наїзд відбувся на відстані 3,8 м. від правого краю проїжджої частини. Таким чином різниця в показах складає аж цілих 1,7 м.

По-четверте: В ході проведення слідчого експерименту, метою якого було встановлення конкретної видимості перешкоди у вигляді пішохода, слідчим не вказано чи було увімкнене міське електроосвітлення на момент експерименту, оскільки ОСОБА_9 вказує, що міське електроосвітлення на момент ДТП працювало. Тож виходить, що слідчий умисно проводив експеримент без освітлення, щоб допомогти уникнути відповідальності винуватцю.

По-п`яте: Всі встановленні слідством свідки та сам ОСОБА_9 вказують, що по переду Peugeot 3008 рухався інший легковий автомобіль FiatLinea, р.н. НОМЕР_1 , однак слідчий при жодному експерименті не встановлював цей або будь-який інший експериментальний автомобіль та не фіксував видимість конкретної перешкоди у вигляді пішохода з врахуванням світла фар цього автомобіля. Окрім цього слідчий в ході проведення допитів не встановлював на якій відстані рухався FiatLinea по відношенню до Peugeot 3008. Тим самим умисно приховав обставини ДТП та не взяв їх до уваги при слідчому експерименті.

По-шосте: В ході проведення слідчого експерименту при встановленні конкретної перешкоди у вигляді пішохода, слідчим самостійно було встановлено експериментальний автомобіль Peugeot 3008 на відмітку 2, 6 м. до правого краю проїжджої частини. Слідчий жодному з учасників слідчої дії не пропонував вказати розташування автомобіля Peugeot на момент ДТП, що ще раз свідчить про заінтересованість старшого слідчого ОСОБА_4 у покриванні злочинця.

По-сьоме: В ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 слідчим було запропоновано йому вказати, як розташовувався його автомобіль FiatLinea відносно меж проїжджої частини до настання ДТП. Однак жодного заміру, чи відмови свідка у протоколі не значиться. Таким чином виникає питання чи взагалі старший слідчий ОСОБА_4 намагався встановити всі обставини, що передували факту ДТП, чи просто вказував необхідну для нього інформацію для подальшого закриття кримінального провадження.

Наступний факт це висновки трасо логічних експертиз № 136-МК та №135-МК згідно яких наявність слідів ковзання на обох підошвах свідчать про те, що на момент наїзду автомобіля із дорожнім покриттям стикались підошви поверхні обох кросівок, потерпілі стояли. Таким чином слідчий ігноруючи очевидний факт положення пішоходів на момент ДТП, приймає до уваги свідчення явно зацікавлених свідків та жодним чином не перевіряє версію того, що на момент ДТП пішоходи стояли, що в черговий раз вказує на необ`єктивність проведення досудового розслідування!

Останнім та ключовим моментом є вихідні дані, які слідчий вказав у постанові про призначення авто технічної експертизи за обставинами події, а саме: момент небезпеки для водія. В ході слідчих експериментів слідчий встановив: місце виявлення пішоходів на проїжджій частині, прямолінійну траєкторію руху чоловіків по пішохідному переході, час за який вони подолали від місця виявлення на проїжджій частині до місця наїзду. Однак у своїй постанові вказує, що момент небезпеки настає з моменту зміни темпу руху пішоходів з ходи (згідно експерименту за участю ОСОБА_10 ) на біг, що є повністю необ`єктивною умовою та порушенням методики призначення автотехнічної експертизи.

Аналізуючи все вищевикладене можна з впевненістю стверджувати, що постанова про закриттю є передчасною, а досудове розслідування кримінального провадження проводилось цілком з метою його подальшого закриття та жодним чином слідчий не намагався встановити реальні обставини ДТП та притягнути винного до кримінальної відповідальності.

Скарга на постанову про закриття кримінального провадження може бути подана протягом десяти днів з дня отримання особою її копії.

Постанова про закриття кримінального провадження, висновок експерта по дослідженню обставин події № 20-367 від 30.06.2020 року, протокол проведення слідчого експерименту від 15.05.2020 року був отриманий мною 18.08.2020 року, у зв`язку з чим вважає, що строк на оскарження повинен бути поновлений.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Представник потерпілих підтримав скаргу, просив скасувати постанову. Посилався на обставини, викладені у скарзі. Крім цього, зазначив, порушенням є те, що при слідчому експерименті не було залучено потерпілих.

Слідчий заперечував проти скасування постанови. Пояснив, що в ході проведення досудового розслідування вчинені всі можливі слідчі дії, про проведення всіх слідчих дій повідомлялися потерпілі, якими є дружина та сестра загиблих. Тільки один слідчий експеримент проведений без участі потерпілих, оскільки про це просили свідки, які були очевидцями події, посилаючись на те, що потерпілі чинили тиск на них і вони не погоджувалися приймати участь в слідчому експерименті за участі потерпілих. Проте про проведення такого слідчого експерименту потерпілі повідомлялися.

Слідчий у судовому засіданні надав матеріали кримінального провадження №0000375 від 29.11.2019 року.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши додані до скарги матеріали, матеріали кримінального провадження №0000375 слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав:
За змістом ст.110КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту прав та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя, вважає, що вказані вимоги КПК при винесенні постанови слідчим було дотримано, що підтверджується наступним.

Постановою слідчого кримінальне провадження № 0000375 за 30.07.2020 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;

Відомості про злочин внесені за ч.3 ст.286 КК України, яка передбачає відповідальність за Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили загибель кількох осіб.

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст..286 КК України включає такі обов`язкові ознаки:

1) діяння, 2) обстановку, 3) наслідки та 4) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Тож, однією зі складовою є діяння, яка полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у; 1) вчиненні дій, які заборонені правилами 2) невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту.

Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог особою, яка керує транспортним засобом відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

В постанові слідчого обґрунтовано зазначено, що дорожньо - транспортна подія перебуває у причинному зв`язку з порушенням пішоходами ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 правил дорожнього руху України з боку, а саме: п.4.4 та п.4.9, п.4.14.

Твердження заявника про наявність складу злочину в діях водія ґрунтується на його власній оцінці обставин, які, на його думку, обґрунтовують таке твердження, і оцінка яких, в свою чергу, дана слідчим в межах наданих законом повноважень як таких, що не містять складу кримінального правопорушення зач.3 ст. 286 КК України.
Посилання представника потерпілого щодо показань свідків є необґрунтованим, у слідчого судді немає жодних підстав ставити під сумнів їх показання, ці показання узгоджуються з іншими доказами, зібраними під час досудового розслідування.

Щодо проведених слідчих експериментів:

В матеріалах кримінального провадження містяться заяви свідка ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) про проведення слідчого експерименту у відсутності інших осіб кримінального провадження. Проведеними слідчими експериментами 13.12.2019 року підтверджено обставини, оцінка яких дана в постанові слідчого.

Одним із доводів представника про незаконність оскаржуваної постанови є незалучення потерпілих до слідчого експерименту, проведеного 13.12.2019року.

Щодо слідчого експерименту, то відповідно до ч.1 ст.242КПК слідчий експеримент проводиться з метою перевірки відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.3 цієї статті в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Таким чином, вказана норма КПК України не передбачає абсолютне право потерпілого бути залученим до експерименту.

Потерпілі не є безпосередніми учасниками події ДТП чи її очевидцями, а тому незрозуміло задля чого вони повинні були залучатися до слідчого експерименту та які відомості за їх участі могли бути перевірені.

15.05.2020 року також було проведено слідчий експеримент за участю представника потерпілих ОСОБА_3 .

Представник не погоджується з тим, що для експерта інформацію про місце виявлення пішохода було взято із показань свідка, а не встановлено експериментальним шляхом. Але відповідно до КПК України показання свідка є одним із доказів, то чому, коли свідок події вказував про місце виявлення пішохода, ця інформація повинна була ігноруватися і встановлюватися експериментальним шляхом.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування було всебічно, повно і неупереджено досліджено обставини кримінального провадження надано їм належну правову оцінку, а відповідно забезпечено прийняття законного і неупередженого процесуального рішення.
В постанові були викладені фактичні обставини, встановлені під час досудового розслідування, зазначені всі докази, зібрані під час досудового розслідування, зокрема, - протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновки судово - медичних експертиз, відповідно до яких встановлено причини смерті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , висновки експерта щодо технічного стану автомобіля Peugeot 3008 , відповідно до якого автомобіль знаходився в технічно працездатному стані, висновок експерта за судовою експертизою обставин та механізму наїзду автомобіля Peugeot 3008 на пішохода, відповідно до якого водій автомобіляPeugeot 3008 не май технічної можливості уникнути наїзду на пішоходів, протоколи огляду відеозаписів, протоколи допиту свідків та протоколи проведених слідчих експериментів, зазначив і покази потерпілої ОСОБА_6 (дружина загиблого ОСОБА_11 ) та ОСОБА_5 (рідна сестра загиблого ОСОБА_12 ), які не були очевидцями ДТП і нічого не повідомили про обставини ДТП.
З урахуванням всіх зібраних доказів слідчий дійшов обґрунтованого висновку, що ДТП виникла з вини пішоходів, які порушили ПДР України.
У зв`язку з викладеним оскаржувана постанова слідчого є обґрунтованою, тому у задоволенні скарги на зазначену постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід відмовити.
Керуючись ст. 110, п.2 ч.1 ст.284, ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

Відмовити представнику потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_3 у задоволенні скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження

Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено о 16 годині 40 хвилин 03 вересня 2020року.

Слідчий суддя ОСОБА_1