ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/7687/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1907/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : домашній арешт
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваної - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Дзержиснького районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Шевченівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002117 від 02.10.2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

10.08.2020 року слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, при цьому вона незаміжня, дітей на утриманні не має, не працює, тобто у неї відсутні міцні соціальні зв`язки. Посилався на те, що для досягнення цілей, визначених ст.177 КПК України стосовно ОСОБА_7 має бути обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Дзержиснького районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2020 року у задоволені клопотання відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 02.12.2020 року, заборонено підозрюваній залишати житло цілодобово без дозволу слідчого.

Зобов`язано ОСОБА_7 прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, який буде встановлено та в якому вона зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання слідчому Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002117 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Не погодившись із вказаним рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що її повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити речі, чи документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не проведено повний обсяг слідчих дій.
Зазначає, що підозрювана може у подальшому з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину шляхом умовляння, залякування чи іншим чином змусити свідків, які ще не допитані судом, змінити свої покази та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.
Вказує, що ОСОБА_11 офіційно не працює, отримує дохід за рахунок протиправної діяльності в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а тому у органа досудового розслідування є підстави вважати, що остання може вчинити новий злочин, або продовжити вчиняти злочини у сфері обігу наркотичних засобів з метою отримання прибутку.
Таким чином, на думку сторони обвинувачення, більш м`який запобіжний захід окрім тримання під вартою без визначення розміру застави не може запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, а також думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що СВ Шевченківським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002117 від 04.06.2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

06.08.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Постановою слідчого від 07.08.2020 року досудове розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваної.

На підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 14.08.2020 року про дозвіл на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрювану ОСОБА_7 затримано 02.10.2020 року об 11 годині 40 хвилин.

02.10.2020 року о 12.58 год. ОСОБА_7 отримала клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Вирішуючи клопотання по суті слідчий суддя виходив з того, що з урахуванням ризиків, доведених слідчим та прокурором та їх ступеня, однак недоведеністю застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу вважав можливим застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання цілодобово, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України, тобто відмовивши у задоволені клопотання слідчого.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Згідно наданих стороною обвинувачення даних, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а саме незаконне придбавання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах з метою збуту.
Вказане об`єктивно свідчить про наявність ризиків того, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, оскільки існує певна ймовірність того, що підозрювана з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням фактичних обставин підозри, а саме того, що ОСОБА_7 через інтернет магазин «freeway» у месенджері «Telegram» із власного мобільного телефону придбала та в подальшому зберігала з метою подальшого збуту особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, особливо небезпечну психотропну речовину МДМА та психотропну речовину амфетамін. Вказані речовини відповідно до висновку експерта №13/1/1570/СЕ-20 від 24.06.2020 року являються особливо небезпечною психотропною речовиною PVP масою 184,9296 грамів, МДМА 33,4229 грамів та психотропною речовиною амфетаміном масою 54,0986 грамів, то на думку колегії суддів у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та життя і здоров`я населення, що відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, підтверджується відомостями, які містяться у: протоколах огляду місця події; висновку експерта.

Підозра, яка пред`явлена ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого злочину об`єктивно свідчить про наявність ризику того, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, ОСОБА_7 після вручення їй повідомлення про підозру переховувалась від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим постановою слідчого від 07.08.2020 року досудове розслідування було зупинено у зв`язку з оголошенням у розшук підозрюваної.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що наявний ризик вчинення ОСОБА_7 нових кримінальних правопорушень, оскільки у неї відсутнє офіційне джерело доходу. При цьому, не виключена можливість того, що, саме відсутність джерела доходу стало підставою для вчинення ОСОБА_7 умисного особливо тяжкого злочину, за яке їй оголошено підозру.

Колегія суддів бере до уваги особу підозрюваної а саме те, що вона є студенткою магістратури 2-го курсу Харківської державної академії фізичної культури, проте зазначені обставини не зменшують існування ризиків, оскільки вказані обставини існували і на час вчинення протиправних дій, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють дії підозрюваної пов`язаних з вище наведеними ризиками при обранні нею певної моделі поведінки, а відтак не здатні перешкодити вчинити їй дії, передбачені ч.1 ст.177 КК України.
Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо того, що слідчий суддя прийшов до необґрунтованого висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде сприяти запобіганню зазначеним слідчим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, статті 95, 224 КПК).

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у п.35 ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає виправданим обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи підозрюваної та її захисника, щодо неможливості застосування запобіжного заходу у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування є безпідставними, оскільки підозрювана ухилялася від досудового розслідування та досудове розслідування зупинялось відповідно до п.2 ч.1 ст.280 КПК України з 07.08.2020 та було відновлено 02.10.2020 у зв`язку з затриманням ОСОБА_7 .

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є обґрунтованим та містить доведені підстави того, що відносно підозрюваної ОСОБА_7 не може бути обрано інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 5 статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує матеріальний стан підозрюваної, яка не працює, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце реєстрації, та не вбачає виключного випадку для призначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі, ніж передбачено п.3 ч.5 ст.182 КПК України, тому приходить переконання про необхідність встановлення розміру застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Таким чином, з урахуванням положень п.2 ч.3 ст.407 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02.12.2020 року включно з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.2, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 жовтня 2020 року скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчого СВ Шевченівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 02 грудня 2020 року включно.

Визначити суму застави у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 210 200 грн, яку можливо внести до спливу терміну тримання під вартою на відповідний рахунок.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 8 частини 5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленої періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді