Справа №639/7670/20
Провадження №1-в/639/1009/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника ХВК №18 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ур одженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, засудженого: 25.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва з урахуванням вироку Апеляційного суду м. Києва від 16.07.2018 року за п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності,

відбуваючого покарання в ДУ «Холодногірська виправна колонія №18»,-

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).

В поданому клопотанні засуджений просить зарахувати строк попереднього ув`язнення з серпня 2020 року по листопад 2020 року включно, тобто у період його переведення з однієї установи виконання покарань до іншої, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У судовому засідання засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання засудженого та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засудженому весь строк попереднього ув`язнення вже був судом зарахований, а перебування засудженого у період його переведення з однієї установи виконання покарань до іншої відбувалося в межах виконання вироку суду, а тому цей період не підлягає зарахуванню у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Представник ХВК №18 ОСОБА_6 , просив вирішити вказане питання на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №842-УІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст.72 КК України.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2015 року відносно ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_4 був фактично затриманий 23.01.2015 року о 22:15 год.

В подальшому ОСОБА_4 засуджений 25.07.2016 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 119 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 визначено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 23.01.2015 року та зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме: з 23.01.2015 року по дату набрання даним вироком законної сили за правилами ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін у вигляді тримання під вартою в умовах Київського СІЗО №13.
Вироком Апеляційного суду м. Києва від 16.07.2018 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2016 року щодо ОСОБА_4 в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення за ст. 119 КК України і призначеного покарання скасовано.
Визнано ОСОБА_4 винуватим за п.6 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, призначеного за ч.4 ст. 187 КК України, більш суворим визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
В решті вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
Вирок Апеляційного суду м. Києва від 16.07.2018 року набрав законної сили 16.07.2018 року.
Так, у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З огляду на викладене клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі не підлягає задоволенню, оскільки строк попереднього ув`язнення був повністю зарахований вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2016 року, а перебування ОСОБА_4 під вартою з 17.07.2018 року, тобто після набрання вказаним вироком законної сили, у тому числі в період переведення засудженого з однієї установи виконання покарань до іншої, відбувалося в межах виконання вироку Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2016 року, а тому цей період не підлягає зарахуванню у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись вимогами ст. 72 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання про зарахування строку тримання в місцях попереднього ув`язнення до строку відбування покарання відповідно до вимог ст.72 КК України засудженого ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, а для засудженого, який тримається під вартою, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1