Справа № 159/265/19
Провадження № 1-кс/159/1328/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000087 від 11 січня 2019 року щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.383 КК України, про зміну місця розташування та зберігання речових доказів,

в с т а н о в и в :
Клопотання про зміну місця розташування та зберігання речових доказів у цьому ж провадженні подане вдруге, незважаючи на те, що в ухвалі слідчого судді щодо першого клопотання детально викладена правова позиція щодо прохання слідчого з обґрунтуванням, зокрема, зазначено, що питання про місце розташування та зберігання речових доказів вирішує слідчий, а не слідчий суддя.

Це змушує слідчого судді ще раз процитувати попередню ухвалу, яка, треба думати, уважно не прочитана.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 31.07.2020:
«Відповідно до клопотання слідчого:

«Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 січня 2019 року під час проведення обшуку було вилучено трактор гусеничний зеленого кольору марки «CLASS CHALLENGER», р.н.з НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 та сівалку червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400C», 2009 року випуску. Вищевказану сільгосптехніку, на підставі постанови слідчого від 12.01.2019 було визнано речовими доказами.
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 03.04.2020 на вказані речові докази накладено арешт на трактор марки «CLASS CHALLENGER» р.н.з НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 та сівалку червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400C», 2009 року випуску шляхом позбавлення права їх відчуження та розпорядження.
В подальшому, на підставі розписки ОСОБА_5 від 04.07.2019 вилучені під час проведення обшуку речові докази: трактор гусеничний зеленого кольору марки «CLASS CHALLENGER» р.н.з НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 та сівалка червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400C», 2009 року випуску були передані на відповідальне зберігання директору ТзОВ «Мрія Старосілля» ОСОБА_5 , які останній зобов`язувався зберігати на території, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також при першій вимозі слідчого надасть для проведення слідчих (розшукових) дій та був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за наслідками вчинення незаконних дій щодо арештованого майна.
Крім того, в ході проведення огляду речей від 13.07.2020 слідчий намагався повторно оглянути вказані вище речові докази на території, що знаходиться за адресою: Луцький район, с: Мстишин, Жовтнева, 13К, однак, на момент проведення огляду речей від 13.07:2020 трактор гусеничний марки «CLASS CHALLENGER» р.н.з НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 був відсутній, а замість сівалки червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400C», 2009 року випуску, була наявна сівалка червоного кольору марки «Fenix VADERSTADT SEDEN Rapid» RD600F, що свідчить про те, що ОСОБА_5 розпорядився вказаними вище речовими доказами на власний розсуд.
ОСОБА_5 достовірно знаючи, що на трактор гусеничний зеленого кольору марки «CLASS CHALLENGER», р.н.з НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 та сівалку червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400С, 2009 року випуску, накладено арешт, оскільки останній був присутній на розгляді клопотання про накладення арешту на вказане вище майно, будучи попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України за наслідками вчинення незаконних дій щодо арештованого майна, останній не забезпечив належного зберігання вказаних. вище речових доказів, на які накладено арешт.
Орган досудового розслідування намагався з`ясувати, де саме знаходиться сільгосптехніка, яку ОСОБА_5 зобов`язувався зберігати на підставі розписки написаної власноручно, однак допитати ОСОБА_5 не виявилося можливим, оскільки при неодноразовому надсиланні повісток про виклик, останній не з`явився, хоча був належним чином повідомлений.
Вказане вище свідчить про те, що ОСОБА_5 , приховуючи арештовану сільгосптехніку, з якою неможливо провести слідчі дії, що підтверджується проведеним оглядом речей від 13.07.2020, оскільки під час вказаної слідчої дії, вказані ухвалі Ковельського міськрайонного суду від 03.04.2020 трактор гусеничний зеленого кольору марки «CLASS CHALLENGER» р.н.з НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 та сівалка червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400C», 2009 року випуску, на які накладено арешт, були відсутні.
Відомості з приводу цього старшим слідчим СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції ОСОБА_4 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001192 від 29.07.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.388 КК України.
Ухвалою слідчого судді від 27.03.2020 було зобов`язано слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 та прокурора повернути на територію ТзОВ «Мрія Старосілля», що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Мстишин, вул. Жовтнева, 13К трактор гусеничний зеленого кольору марки «CLASS CHALLENGER» р.н.з НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 та сівалку червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400C», 2009 року випуску.
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174 цього Кодексу.
Частина 2 цієї ж статті передбачає, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.
У зв`язку з тим, що речові докази по кримінальному провадженні зберігаються-взагалі не на території ТзОВ «Мрія Старосілля», що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Мстишин, вул. Жовтнева, 13К і місце їх перебування невідоме, а тому у досудового розслідування виникла необхідність звернутися до суду з клопотанням про зміну місця розташування та зберігання речових доказів по вказаному кримінальному провадженні: трактора гусеничного зеленого кольору марки «CLASS CHALLENGER» р.н.з НОМЕР_1 номер двигуна НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 та сівалки червоного кольору марки «VADERCTADT RAPID 400C», 2009 року випуску з ТзОВ «Мрія Старосілля», що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький район, с. Мстишин, вул.. Жовтнева, 13К на майданчик для тимчасово затриманих та вилучених транспортних засобів Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області, що знаходиться за адресою: м. Ковель, вул. Заводська, 2а.»
Як видно з клопотання, слідство помилково вважає, що місце зберігання речових доказів визначене ухвалою слідчого судді від 27 березня 2019 року.
Слідчий суддя зобов`язав цією ухвалою повернути тимчасово вилучене майно, оскільки слідчий не звернувся з клопотанням про його арешт. На той момент слідчий невірно вважав, що необхідності у клопотанні про арешт немає. У згаданій ухвалі слідчий суддя звернув увагу слідчого на цю помилку і зобов`язав його повернути майно у місце, звідки воно було вилучене, оскільки утримувати його без арешту забороняє закон.
Слідчий усвідомив свою помилку і звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Слідчий суддя ухвалою від 03 квітня 2019 року клопотання задовольнив.
Починаючи з цього моменту, питання про місце знаходження майна регулювалось ухвалою слідчого судді від 03 квітня 2019 року, ухвала слідчого судді від 27 березня 2019 року втратила свою силу щодо такого регулювання.
Важливо те, що ухвала слідчого судді від 03 квітня 2019 року не забороняє володільцям арештованого майна користуватись цим майном. Є лише заборона відчуження та розпорядження. Розпорядження це складова права власності, яка, наприклад, включає можливість для власника відмовитись від майна, знищити його, перетворити його у щось інше, передати в оренду, тощо. Особисте користування майном не відноситься до розпорядження ним, воно відноситься до користування іншої складової права власності.

Відсутність заборони користування майном означає можливість для особи, чиє майно арештоване, вимагати від слідчого його повернення, з тим щоб мати можливість ним користуватись.
Таке повернення у цьому випадку відбулось і арештоване майно знаходиться у особи, в якої воно було вилучене.

Відсутність трактора та сівалки на звичайному місці їх зберігання за умови коли заборони користування ними немає не означає, саме по собі, що особа, у якої знаходиться арештоване майно, порушила правила поводження з цим майном. Ця особа може користуватись трактором і сівалкою і тому їх може не бути на місці.

Для того щоб довести порушення, необхідно встановити, що вказана особа розпорядилась майном, а не просто користується ним, тобто, знищила його, приховала, передала в оренду, тощо.
Для такого встановлення необхідно з`ясувати, де майно знаходиться, встановити, що майном розпорядилися, а не просто користуються ним.
Тому, перш за все, необхідно звернутися до особи, у якої знаходиться арештоване майно, з тим щоб вона дала пояснення щодо цього майна.
Далі необхідно це пояснення перевірити і лише за наслідками такої перевірки робити висновки, чи порушений режим збереження арештованого майна, чи ні.
У даному випадку висновки слідством зроблені передчасно, без згаданих вище пояснень та перевірки.

Також, з огляду на викладене вище, слідчий суддя не має розглядати клопотання про зміну місця розташування та зберігання речових доказів. Саме поставлене перед слідчим суддею питання є невірним і не може бути ним розглянуте по суті.
Місце розташування та зберігання речових доказів (арештованого майна) визначає слідчий самостійно залежно від режиму арешту, визначеного ухвалою слідчого судді.
Наприклад, у даному випадку слідчий має враховувати, що ухвала слідчого судді не заборонила користуватись арештованими трактором та сівалкою. Тому, на вимогу володільця майна він має повернути майно для можливості використання.

Слідчий суддя не вирішує питання про місце знаходження арештованого майна, він вирішує питання про сам арешт і його умови (заборони).
У клопотанні слід відмовити.»

Та обставина, що слідчому вдалося з`ясувати місце знаходження майна, а також те, що це майно передане в заставу, не означає, що тепер можна ставити питання перед слідчим суддею про зміну місця розташування та зберігання речових доказів. Така постановка питання як була невірною, так і залишається невірною.

Слідчий суддя ще раз наголошує: слідчий суддя не вирішує питання про місце знаходження арештованого майна, він вирішує питання про сам арешт і його умови (заборони).
У задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання старшого слідчого Ковельського відділу поліції ГУ Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000087 від 11 січня 2019 року щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.383 КК України, про зміну місця розташування та зберігання речових доказів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7