Номер провадження: 11-кп/813/1567/20
Номер справи місцевого суду: 522/240/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року, якою було закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003722 від 17.11.2017 року, відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Розівка Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини,
встановлені судом першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року було задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_9 та закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0003722 від 17.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що у судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення, мотивуючи клопотання тим, що на стадії судового розгляду між ним та обвинуваченим ОСОБА_8 досягнуто повне примирення.

Обґрунтовуючи прийняте рішення суд першої інстанції зазначив, що інкримінований ОСОБА_8 злочин, передбачений ч.2 ст.125 КК України, відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, у зв`язку з чим вважав за можливе звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, прокурор Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження відносно ОСОБА_8 відповідного до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтувала тим, що оскаржена ухвала є незаконною, оскільки постановлена з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме судом безпідставно зазначено щодо звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Прокурор зазначила, що клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності жоден із учасників судового засідання не заявляв та зазначене питання взагалі не вирішувалося в судовому засіданні.

Крім того, суд першої інстанції, в порушення вимог ст.370 КПК України, не конкретизував на якій саме підставі закрито кримінальне провадження.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення судового розгляду не зверталися.

Приймаючи до уваги той факт, що в даному випадку участь обвинуваченого та його захисника є необов`язковою, а апеляційним судом вжиті всі можливі заходи для повідомлення сторони захисту про призначення судового засідання в апеляційному суді, апеляційний суд, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу, за їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав частково, просив вирок суду першої інстанції змінити та не зазначати у резолютивній частині ухвали про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції та висновки суду щодо задоволення клопотання потерпілого ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а тому необґрунтовано звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Так, згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдану нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, потерпілий ОСОБА_9 заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України.

Однак, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження стосовно особи у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, суд першої інстанції водночас постановив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України та в оскарженій ухвалі зазначив, що таке рішення прийнято ним з урахуванням обставин кримінального провадження, а саме: невеликої тяжкості вчиненого злочину, визнання вини та щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_8 , відшкодування у повному обсязі завданої потерпілому шкоди, який не має до обвинуваченого жодних претензій.

Між тим, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали та журналу судового засідання, жоден із учасників кримінального провадження не заявляв клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та зазначене питання взагалі не вирішувалося в судовому засіданні.

Крім цього, із журналу судового засідання вбачається, що таке рішення прийнято судом першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, під час якого прокурором не долучалися до кримінального провадження та відповідно не досліджувалися судом докази винуватості ОСОБА_8 , а останній не визнавав своєї вини, не висловлював щирого каяття та не підтверджував обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 03 червня 2020 року у справі № 712/1710/19 вказала на те, що під час закриття кримінального провадження з підстав відмови потерпілого від обвинувачення суд фактично визнає відсутність самого обвинувачення щодо особи, а тому не потрібно встановлювати ні сам факт вчинення кримінального правопорушення, ні винуватість чи невинуватість такої особи. За таких обставин не потребують перевірки судом докази, а також немає необхідності в дослідженні того, чи було дотримано інші вимоги процесуального закону під час провадження у справі.

Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження на підставі відповідної ухвали суду, що виключає одночасне прийняття ним рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції звільнивши ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який не підлягав застосуванню.

Згідно п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Пунктом 4 ч.1 ст.408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює ухвалу в інших випадках, якщо зміна ухвали не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.409 та п.2 ч.1 ст.413 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, зокрема застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року, відносно ОСОБА_8 підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність шляхом виключення з резолютивної частини ухвали абзацу про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Зазначена зміна вироку суду першої інстанції жодним чином не погіршує правового становища обвинуваченого ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу

прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 7, 9, 284, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 травня 2020 року, про закриття кримінального провадження №0003722 від 17.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України змінити.

Абзац 2 резолютивної частини оскаржуваної ухвали викласти в такій редакції «Кримінальне провадження №0003722 від 17.11.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення».

Абзац 3 резолютивної частини оскаржуваної ухвали виключити.

В іншій частині оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3