Справа № 357/6395/20
У Х В А Л А

"02" грудня 2020 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуюча суддя - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в ході судового розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002251 внесеному до ЄРДР 04 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

учасники судового провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор ОСОБА_5 ,

сторона захисту:

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

УСТАНОВИВ:

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0002251 внесеному до ЄРДР 04 червня 2020 року відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07 жовтня 2020 року обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продовжено строк застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дія якого закінчується 05 грудня 2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку … з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

01 грудня 2020 року надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах захисту обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу.

За таких обставин, судом, на розгляд учасників судового провадження, поставлене питання доцільності продовження тримання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор ОСОБА_5 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, обставини затримання та наявні дані, які їх характеризують, вважала, що продовжують існувати ризики, які визначені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і їм не можна запобігти іншим запобіжним заходом, аніж тримання під вартою, в зв`язку із чим його слід продовжити на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 покладався на розсуд суду.

Його захисник ОСОБА_7 вважав, що застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід має бути змінений на цілодобовий домашній арешт за місцем реєстрації, адже цього буде достатньо, аби запобігти існуючим ризикам, які визначені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши клопотання захисника ОСОБА_8 , просив змінити обраний стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , адже наміру переховуватись від суду не має, був затриманий у м.Вінниця, бо знайшов там собі роботу, не мешкав із дружиною, бо на час каратнину вирішили, що кожен буде мешкати у своїх батьків.

Його захисник ОСОБА_8 зазначила, що ризики на які посилається прокурор ОСОБА_5 належним чином не обґрунтовані та не доведено, що запобігти названим нею ризикам не є можливим, всі три потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 під час розгляду дали однакові послідовні покази в тій частині, що ОСОБА_12 щодо них не вчиняв жодного злочину, жодних матеріальних або моральних претензій потерпілі та іх законні представники не мають, з наступним разом продовження строку тримання особи під вартою, перевірка наявних та ймовірних ризиків повинна бути все ретельніше, а обгрунтування подальшого тримання під вартою більш достатнім, в зв`язку із цим ОСОБА_4 необхідно відпустити під цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Суд зазначає, що такими обставинами згідно ч. 3 ст. 199 КПК України є обставини: які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та інші обставини, які визначені у ст. 184 КПК України.

Як установлено, строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою закінчується 05 грудня 2020 року.

Суд зазначає, що до 05 грудня 2020 року, закінчити судовий розгляд неможливо, адже судом не допитані свідка та не досліджені інші докази.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, адже він до затримання не працював, не навчався. Разом з тим, він місця проживання на території м. Біла Церква та Білоцерківського району не має, затриманий поза місцем проживання чи реєстрації.

З огляду на зазначене, суд залишився переконаним, що ОСОБА_4 може без будь-яких наслідків для себе змінити місце проживання та переховуватись від суду.

Отже, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який суд оцінює як високий.

Суд зазначає, що ОСОБА_4 до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не працював, не має постійного джерела доходу, доказів обратного суду не надав, обвинувачується у вчиненні корисливого злочину.

Суд вважає, що це свідчить про існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

Суд зазначає, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що ОСОБА_3 не має міцних соціальних зв`язків, адже він до затримання не працював, не навчався. Разом з тим, він місця проживання на території м. Біла Церква та Білоцерківського району не має, затриманий поза місцем проживання чи реєстрації.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 може без будь-яких наслідків для себе змінити місце проживання та переховуватись від суду.

Отже, існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який суд оцінює як високий.

Суд зазначає, що ОСОБА_3 до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не працював, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні корисливого злочину.

Суд вважає, що це свідчить про існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

За викладених обставин, суд вважає, що запобігти установленим судом ризикам передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою неможливо.

Отже, застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, належить залишити без змін, продовживши строк його дії на шістдесят днів, тобто до 05 грудня 2020 року, включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 184, 199, 314, 331, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою - задоволити.

Клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах захисту обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - залишити без задоволення.

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб до 30 січня 2021 року, включно.

Продовжити строк дії застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб до 30 січня 2020 року, включно.

Сторона захисту може оскаржити ухвалу до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, в порядку встановленому законом, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1