Справа №207/560/20
Провадження №1-в/209/126/20
У Х В А Л А
Іменем України

31 липня 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську клопотання начальника Дніпровського районного відділу Філії Державної установи "Центр пробації" Міністерства юстиції у Дніпропетровській області про приведення вироку від 27.04.2020 року щодо засудженого ОСОБА_3 у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання, -

в с т а н о в и в:

З Дніпровського РВ філії ДУ "Центр пробації" у Дніпропетровській області до суду надійшло клопотання про приведення вироку у відповідність до нового закону, який пом`якшує покарання відносно ОСОБА_3 , засудженого вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.04.2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про місце і час слухання справи були повідомлені належним чином.

На підставі ч. 5 ст. 539 КПК України суд ухвалив провести судовий розгляд за їхньої відсутності.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання Дніпровського РВ філії Державної установи "Центр пробації" у Дніпропетровській області та додані до нього матеріали, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.04.2020 року, ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

До набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачала покарання за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи особою, яка вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307, 308, 310, 317 цього Кодексу, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психтропні речовини або їх аналоги у великих розмірах краються позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Після набрання чинності Законом № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, тобто з 01.07.2020 року, санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За положеннями ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_3 було засуджено Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області 27.04.2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України останього звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, що не перевищує максимальної межі покарання, встановленого Законом та відповідає санкції ч. 2 ст. 309 КК України в новій редакції, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 4, 5, 72, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання начальника Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.04.2020 року у відповідність засудженому ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи днів з часу її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1