Дата документу 08.02.2021
Справа № 337/3330/20
Провадження № 1-кп/334/473/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2021 року м. Запоріжжя
Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має загальну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2019 року приблизно о 17 годин 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні, магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з камери для зберігання особистих речей відвідувачів магазину № 17 рюкзак фірми «GOLDBE» модель «FROM G.B. 1516883» вартістю 512 гривень 69 копійок, з особистими речами які належать потерпілому ОСОБА_6 .
Після чого, ОСОБА_5 досягнувши своєї мети, виконавши усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, заволодів чужим майном, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадене чужого майна (крадіжка).
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив що дійсно 09.04.2019 року перебуваючи в приміщенні магазина « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , відкривши своїм ключем камеру зберігання речей, виявив, що замість його пакета з покупками, там лежить чужий рюкзак. Не повідомивши нікому про знахідку, він забрав рюкзак з камери та покинув магазин. В рюкзаку були ключі та документи. На наступний день він повернувся до магазину та намагався поміняти рюкзак на свій пакет, проте був затриманий.
Отримавши показання обвинуваченого, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, які визнаються усіма учасниками судового провадження.
Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні міри покарання ОСОБА_5 обтяжуючих обставин не встановлено.
Пом`якшуючою покарання обставиною відносно ОСОБА_5 є щире каяття.
Відповідно до довідки №1486 від 12.04.2019 року КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР ОСОБА_5 , 30.03.1984 року перебуває на диспансерному обліку з 08.02.2017 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання канабіноїдів та алкоголю, синдром залежності.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, відношення останнього до вчиненого, який щиро розкаюється у вчиненому. Суд також враховує, що він є не судимий, офіційно не працевлаштований, самостійно повернув майно потерпілому, а також незначний розмір заподіяної потерпілому шкоди, враховує обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та виходить з того, що призначене покарання, має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість призначення мінімального покарання у вигляді штрафу межах санкції статті КК України. Для призначення більш суворішого покарання суд підстав не вбачає.
При цьому, суд застосовує розмір штрафу, передбачений санкцією ч. 1 ст. 185 ККУкраїни, в редакції станом на час вчинення кримінального правопорушення 09.04.2019 року, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у час і лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Отже, ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції змін внесених Законом України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень») посилює нижню межу в частині збільшення мінімального розміру штрафу, а тому в частині мінімального розміру штрафу за ч. 1 ст. 185 КК України слід застосовувати редакцію санкції ч. 1 ст. 185 КК України, що діяла станом на час вчинення кримінального правопорушення 09.04.2019 року.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов відсутній.
Питання про відшкодування процесуальних витрат прокурором не заявлено, доказів на підтвердження здійснення таких витрат суду не надано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речовий доказ рюкзак фірми «GOLDBE» модель «FROM G.B. 1516883» з особистими речами ОСОБА_6 , який відповідно до розписки знаходиться у потерпілого - залишити за належністю ОСОБА_6 .
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Суддя: ОСОБА_1