Справа № 199/5027/19
ВИРОК
іменем України

27.01.2021 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро кримінальне провадження №0000242 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, не маючого на своєму утриманні неповнолітніх та не працездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого, останній раз 18.07.2013 Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ст.ст.71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 25.09.2015 постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області, на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання на не відбутий строк 11 місяців 7 днів;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , судимий за скоєння умисного корисливого злочину проти власності, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності за таких обставин.

10.02.2019 близько о 15:00 годині ОСОБА_5 , який перебував в кафе, що розташоване за адресою: м. Дніпро, проспект Мануйлівський, 77, зустрів свого знайомого ОСОБА_6 .

Під час розмови ОСОБА_5 попросив у ОСОБА_6 гроші, на що останній відмовив, проте пригостив ОСОБА_5 спиртним.

В цей час ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_6 має гроші, які тримає в сумці, після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, а саме, грошей у ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, діючи з корисливого мотиву, ОСОБА_5 , дочекавшись поки ОСОБА_6 вийде з кафе, почав переслідувати його.

Цього ж дня, 10.02.2019 приблизно о 15:40 за часом ОСОБА_5 , біля під`їзду № 2 буд. АДРЕСА_3 , підійшов спереду до ОСОБА_6 , де діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_6 один удар лівою рукою стиснутою в кулак в праву частину обличчя.

Від вказаного удару ОСОБА_6 не втримав рівновагу, впав на землю, а ОСОБА_5 шляхом ривка, рукою зірвав з плеча потерпілого сумку, в якій знаходились гроші в сумі 150 грн, мобільний телефон «HUAWEI Y6 II», вартістю 2000 грн та окуляри (сумка та окуляри матеріальної цінності для потерпілого не значили). Після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 провину визнав повністю. Суду показав, що дійсно він при вказаних у обвинувальному акті обставинах, підійшов спереду до ОСОБА_6 , де діючи повторно, умисно, з корисливого мотиву, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), розуміючи, що його дії є очевидними для потерпілого, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс ОСОБА_6 один удар лівою рукою стиснутою в кулак в праву частину обличчя. Після чого ОСОБА_6 не втримав рівновагу, впав на землю, а ОСОБА_5 шляхом ривка, рукою зірвав з плеча потерпілого сумку, в якій знаходились гроші в сумі 150 грн, мобільний телефон «HUAWEI Y6 II», вартістю 2000 грн. та окуляри.

19.06.2019 у кримінальному провадженні складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України, а 22.01.2021 року між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості

Потерпілий ОСОБА_6 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, а також на протязі судового розгляду звертався до суду з письмовими заявами, в яких зазначав, що він пробачив ОСОБА_5 , який перед ним вибачився, повністю відшкодував йому шкоду, тому жодних претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та обсяг підозри за ч.2 ст.186 КК України.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, а саме на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без застосування спеціальної конфіскації.

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки без застосування спеціальної конфіскації та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

В угоді передбачені наслідки їх ухвалення та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового засідання не заперечував проти затвердження угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті.

Суду також показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який відноситься до корисливих умисних тяжких злочинів, беззастережно і добровільно, повністю визнає свою вину у пред`явленому обвинувачені.

Крім того, ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угод про визнання винуватості, визначені ст.ст.472, 473 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угод та наполягає на затвердженні даної угоди.

За таких підстав суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, а тому дії обвинуваченого повинно кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 судом роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України, а також розуміє, що умисне невиконання угод є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Таким чином, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про відповідність угоди вимогам ст.ст.470,472 КПК України, добровільність її укладення, відповідності інтересам суспільства, можливості її виконання та наявності всіх правових підстав для затвердження угоди.

З урахуванням вищевикладеного, а, також, даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, тобто: ОСОБА_5 свою провину визнав у повному обсязі; щиро кається; дав критичну оцінку своєї злочинної поведінки шляхом повного визнання вини і готов нести кримінальну відповідальність; потерпілому відшкодовано шкоду та він жодних претензій до обвинуваченого не має; характеризується задовільно, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку лікаря психіатра, нарколога не перебуває, відсутні відомості про його притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні інші відомості, які його компрометують, відсутні у відношенні нього інші кримінальні провадження та сплив достатньо тривалого строку після звільнення обвинуваченого з місця позбавлення волі, тому, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання від 22.01.2021 року за ч.2 ст.186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, без застосування спеціальної конфіскації, звільнивши ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки, і, вважає це доцільним з огляду на наявність декількох обставин, пом`якшуючих покарання, а також, враховуючи, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст.369,371-374,468,474,475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду від 22.01.2021 року про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000242, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди від 22.01.2021 року про визнання винуватості покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без застосування спеціальної конфіскації..

Відповідно до ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки та застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 628,04 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди.

На підставі ч.6 та ч.7 ст.376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, а потерпілому направити копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1