Справа № 362/3427/19
У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду

25 вересня 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000273 від 21.02.2019 відносно:

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

що надійшов з канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області після повторного авторозподілу в порядку ст. 35 КПК України, у зв`язку зі заміною головуючого по справі, по якому призначено підготовче судове засідання на 25.09.2020,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
До судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в наслідок повторного авто розподілу в порядку ст. 35 КПК України, після заміни головуючого по справі, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою суду від 17.09.2020 за вищевказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання на 25.09.2020, на розгляд у якому винесено питання регламентовані статтями 314-316 КПК України.
Позиція сторін та інших учасників.
Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.
Крім цього прокурором на виконання вимог ч. 3 ст. 315 КПК України заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 терміном на 60 днів, враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме в тому, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого відносно своєї дружини, у зв`язку з чим є ризик, що при перебуванні на волі ОСОБА_3 , останній може продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується та довести свій умисел на вбивство потерпілої.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, оскільки вказане клопотання заявлене на думку захисника безпідставно, тому просив змінити запобіжний захід з тримання під варти на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника, зазначивши, що має постійне місце роботи на волі, потерпілої допомагав матеріально при лікуванні.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що згідно зі статтями 315, 316 КПК України, справа підлягає призначенню до судового розгляду, з огляду на таке.
Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Отже суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України немає.
Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.
Серед іншого, визначено, що судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, судом одноособово, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні, а також відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України обвинувачений заперечував проти розгляду справи колегіально судом у складі трьох суддів.
Так, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, пунктів 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Враховуючи, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали судового провадження, приходить до наступного.
Так, строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 04.10.2020, до зазначеної дати розглянути справу по суті не представляється можливим, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 злочину, дані про його особу, а саме останній раніше не судимий, одружений, офіційно працевлаштований охоронцем ТОВ «АЙДІПІ», має місце реєстрації, яке співпадає з фактичним місцем проживання, тобто має міцні соціальні зв`язки, а також те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризик та обставини відповідно до статей 177, 178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, а саме ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, усі докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення, захисту та потерпілої у цей час, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п. 5 ч. 1 ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, їх моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 1-29, 131-132, 183, 193, 194, 196, 314-316, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0000273 від 21.02.2019 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 02.10.2020 о 14.00 год.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілу, її представника, захисника, обвинуваченого.

Кримінальне провадження розглядати одноособово.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в державній установі «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України продовжити на 60 днів по 23.11.2020 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду в частини продовження строку дій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає окремому оскарженню обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1