22.01.2021

Провадження № 1-в/522/3/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку відносно:
ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, СРСР, громадянина Ізраїлю, з вищою освітою, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , на території України раніше не судимого, засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року за ч. 2 ст. 305 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника органу пробації ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси, надійшло подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_4 , засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року за ч. 2 ст. 305 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
В судовому засіданні представник органу пробації просив задовольнити подання, проти задоволення якого прокурор не заперечував.
Засуджений в судове засідання не з`явився.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.
Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.
Згідно із пунктом 3 частини 2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України, Уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Верховною Радою України від 17.07.1997 року, особа має негайно постати перед судом.
Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України, кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку передбаченому цим Кодексом.
Згідно із частиною 2 статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Так встановлено, що ОСОБА_4 , вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року за ч. 2 ст. 305 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Відповідно до вказаного вироку на ОСОБА_4 судом не були покладені обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Однак, як зазначено у вироку, відповідно до умов угоди, укладеної 29 листопада 2018 року між прокурором відділу 4 прокуратури Одеської області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі; сплатити процесуальні витрати. В матеріалах справи, які надійшли від Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відсутні квитанції сплати відповідних судових витрат, а саме: за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 2176-Х від 19.10.2018 року Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у сумі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень. Таким чином, не встановлено, чи було виконано засудженим покладені на нього обов`язки.
Вирок відносно засудженого набрав законної сили 04.01.2019 року та 23.01.2019 року надійшов до Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.
При цьому засуджений не з`явився на виклик органу пробації, за адресою, зазначеною у вироку суду, не проживає та його місцезнаходження на теперішній час невідоме, за інформацією його захисника, ОСОБА_4 після вступу вироку в законну силу виїхав до Ізраїлю.
17.07.2019 року інспектором відділу були розпочаті першочергові розшукові заходи та 08.10.2019 року матеріали першочергового розшуку Приморським РВ з питань пробації було передано до Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для подальшого проведення розшукових заходів, внаслідок чого 26.11.2019 року стосовно ОСОБА_4 було винесено постанову про заведення ОРС «Розшук» № 008410.
Станом на 14.12.2020 року ОСОБА_4 не розшуканий.
Іспитовий строк згідно вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року закінчився 14.12.2020 року.
Суд вважає, що матеріали особової справи відносно ОСОБА_4 містять сумнівні відомості, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява N 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» N 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, а засуджений не може бути звільнений від відбування покарання, призначеного йому вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року, оскільки в цьому випадку будуть грубо порушені його права на особисту участь у судовому розгляді, а також те, що його місце фактичного знаходження суду не відоме та не встановлено, чи виконав він покладені на нього обов`язки.
Разом з тим уповноважений орган не позбавлений права потворно звернутися із відповідним поданням повторно до суду, в порядку та у спосіб передбачений КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, п. 9 ч. 1 ст. 376, 537, 539 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні подання начальника Приморського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням по закінченню іспитового строку відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, СРСР, громадянина Ізраїлю, з вищою освітою, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_2 , на території України раніше не судимого, засудженого вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 14.12.2018 року за ч. 2 ст. 305 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1