Справа № 574/1100/19
Провадження № 1-кп/574/12/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року м. Буринь
Буринський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду об`єднані кримінальні провадження №0000221 від 14.08.2019 року та №0000111 від 24.04.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Буринь Сумської області, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.01.2005 року Буринським районним судом Сумської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.315, ст.70, КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України від призначеного покарання звільнений з випробуванням умовно з іспитовим строком два роки;
- 04.04.2006 року Буринським районним судом Сумської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.2 ст.315, ст.ст.70,71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 21.02.2011 року Буринським районним судом за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;
- 21.07.2014 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком один рік;
- 12.07.2016 року Буринським районним судом за ч.2 ст.310, ст.69 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. Звільнився 03.10.2017 року за постановою Конотопського міськрайсуду Сумської області 25.09.2017 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 3 дні,
у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.126 ч.1 та ст.126-1 КК України,

в присутності сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, близько 13-ї години 14.08.2019 року, перебуваючи в житловому будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у ході словесної сварки із своєї матір`ю ОСОБА_6 , умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, наніс їй один удар дерев`яною палкою, що тримав у правій руці, по правій нозі, в наслідок чого остання відчула фізичний біль, однак тілесних ушкоджень не отримала.
Крім цього, ОСОБА_3 протягом із січня по квітень 2020 року, включно, систематично вчиняв домашнє насильство відносно своєї бабусі ОСОБА_5 при наступних обставинах.
Так, 29.01.2020 року, близько 15 год. 21 хв. та 10.02.2020 року близько 10 год., він, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з метою вчинення домашнього насильства, чинив відносно останньої психологічний тиск шляхом висловлення на її адресу погроз та образ, тобто вчиняв дії психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань останньої, у зв`язку із чим постановою судді Буринського районного суду від 24.02.2020 року був притягнути до адмінстративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у виді 40 годин громадських робіт.
Крім цього, ОСОБА_3 , близько 18 години 39 хвилин 22.04.2020 року, перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з метою вчинення домашнього насильства, чинив відносно неї психологічний тиск шляхом висловлення на її адресу погроз та образ, тобто вчиняв дії психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань останньої, у зв`язку із чим постановою судді Буринського районного суду від 28.04.2020 року був притягнути до адмінстративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП у від 60 годин громадських робіт.
Незважаючи на застосовані до нього заходи адміністративного впливу, ОСОБА_3 , ігноруючи загально визнані в суспільстві правила поведінки в сім`ї, близько 17 години 30 хвилин 23 квітня 2020 року, перебуваючи за місцем проживання своєї бабусі ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, з метою вчинення домашнього насильства, чинив відносно неї психологічний тиск шляхом висловлення на її адресу погроз та образ, тобто вчиняв дії психологічного насильства, що призвело до психологічних страждань останньої.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, пояснивши, що дійсно у ході сварки із своєю матір`ю ОСОБА_6 14.08.2019 року він був напідпитку, не втримався та вдарив її палкою по нозі. Також підтвердив обставини неодноразового притягнення до адміністративної відповідальності на протязі 2020 року за вчинення домашнього насильства відносно своєї бабусі ОСОБА_5 .. Останній раз він прийшов до неї 23.04.2020 року будучи напідпитку. Став сильно стукати у двері квартири. Почав ображати її та погрожувати. Фізичного насильства до неї не застосовував. Йому соромно за свою поведінку. Висловив жаль з приводу вчиненого та щиро розкаявся у скоєному.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вищевказаних обставин повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.
Зокрема, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що її онук ОСОБА_3 протягом 2020 року неодноразово вчиняв відносно неї психологічне насильство. Приходить до неї додому у стані алкогольного сп`яніння, починає просити горілки або грошей на горілку, а коли вона відмовляє, вчиняє сварку. 23.04.2020 року він у черговий раз прийшов до неї після 17-ї години, став сильно стукати у двері. Кричав на неї нецензурною лайкою. Від таких його дій у неї було побоювання за свою безпеку, виникла емоційна невпевненість, піднявся тиск, вона вживала ліки.
Свідок ОСОБА_8 показала, що онук ОСОБА_5 . ОСОБА_3 систематично вчиняє сварки із своєю бабусею. 23.04.2020 року останній у котре прийшов до неї та вчинив сварку. Їй відомо про ці обставини, так як вона є її сусідкою.
З рапортів помічника чергового Буринського відділення поліції Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області та протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що 23.04.2020 року ОСОБА_3 вчинив відносно останньої домашнє насильство, виражався на її адресу нецензурною лайкою, у неї погіршився стан здоров`я (а.с.73-74,76-77).

Згідно рапорту помічника чергового Буринського відділення поліції Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області та протоколу прийняття заяви потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що 14.08.2019 року ОСОБА_3 вдарив її палкою по нозі, в наслідок чого вона відчула фізичний біль (а.с.60-61).
У ході проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_6 , в присутності слідчого та понятих продемонструвала, яким чином обвинувачений умисно завдав їй удару палкою (а.с.63-66).

Вказані обставини були підтверджені і ОСОБА_3 у ході проведення з ним слідчого експерименту ( а.с.69-72).

З постанов судді Буринського районного суду від 24.02.2020 року та 28.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_5 протягом січня-квітня 2020 року (а.с. 84-87).
Роздруківкою повідомлень на службу 102 підтверджено, що потерпіла ОСОБА_5 протягом січня-квітня 2020 року неодноразово зверталася до органів Національної поліції з приводу насильницьких дій з боку її онука ОСОБА_3 (а.с.113-114).
Вирішуючи питання про допустимість та належність досліджених доказів, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 р., параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 р.), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011р. «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень за вищевказаних обставин знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:
- за ч.1 ст.126 КК України, так як він умисно завдав удару потерпілій ОСОБА_6 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
- за ст.126-1 КК України, так як він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.
При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ОСОБА_3 раніше судимий, характеризується негативно, не працює, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень пов`язаних з домашнім насильством.
Як обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Як обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку, рецидив злочинів.
За таких обставин, з урахуванням особи винного, характеру і тяжкості вчиненого злочину, суд вважає, що йому потрібно призначити передбачене Законом покарання: за ст.126 ч.1 КК у виді штрафу, за ст.126-1 КК - у виді обмеження волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

В ході досудового розслідування запобіжний захід відносно ОСОБА_3
не застосовувався, клопотань про його обрання до суду також не надходило, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до останнього до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366-371, 373-376 КПК України , суд

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.126 ч.1, ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання:
-за ч.1 ст.126 КК України у виді громадських робіт строк 200 (двісті) годин;

-за ст.126-1 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, визначити ОСОБА_3 покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Початок строку відбування покарання обраховувати з моменту прибуття ОСОБА_3 до виправного центру.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: