Справа № 194/360/20
Номер провадження 1-кп/194/89/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 листопада 2019 року за № 0000517 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкаючого: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тернівського міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2020 року було продовжено обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 18 листопада 2020 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки він вчинив злочини в період іспитового строку, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, та може переховуватися від суду. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Також, прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку тримання під вартою до 60 днів, оскільки вона вчинила злочини в період іспитового строку, ніде не працює, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі буде продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, та може переховуватися від суду. Ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що прокурором в черговий раз подано клопотання необгрунтоване, невмотивоване, без надання підтверджуючих доказів наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Також посилався на можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу, цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, батьків; а ризики, заявлені у клопотанні, є припущеннями прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи свого захисника.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував, оскільки обвинувачена має на утриманні трьох малолітніх дітей, має стійкі соціальні зв`язки, а ризики, наведені прокурором не доведені. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю .

Обвинувачена ОСОБА_6 заперечувала проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважає за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 січня 2021 року включно, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Судом встановлено, що підстав для скасування та зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не має, оскільки суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та вони не зменшились, закінчити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про тримання осіб під вартою не можливо.

Матеріали провадження не містять інших переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

На переконання суду, в цей час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачені обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, скоєних в період іспитового строку за попередніми вироками за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, санкція статті, за якою на даний час обвинувачуються передбачає позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, жодного свідка ще не допитано, а тому продовження обвинуваченим строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовувався цей вид запобіжного заходу.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів наразі не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд зважає на практику ЄСПЛ та вважає слушними посилання захисників на міцні соціальні зв`язки їх підзахисних та те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених під час розгляду кримінального провадження, навіть при наявності міцних соціальних зв`язків, тому суд приходить до висновку, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою до 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 183, 331, 371-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 01 січня 2021 року включно.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 , строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в умовах Дніпропетровської установи виконання покарань № 4 строком по 01 січня 2021 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1