Провадження №1-в/447/337/20
Справа №447/3079/20
У Х В А Л А

16.11.2020 м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

серетар судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представника заявника ОСОБА_5

особи,відносно якої вирішується питання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради « Львівська обласна психіатрична лікарня « Заклад» про зміну виду примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 -

в с т а н о в и в :

06.11.2020 лікар психіатр звернулась до суду із заявою про зміну виду примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

В обґрунтування заяви покликається на те, що згідно висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 23.12.1997, яка проводилась у Вінницькій обласній психіатричній лікарні ОСОБА_6 хворіє хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїчної форми. У відношенні до інкримінованих йому дій визнаний неосудним. Ухвалою Львівського обласного суду від 25.12.1998 до нього були застосовані примусові заходи медичного характеру із поміщенням в психіатричну лікарню із суворим наглядом м. Дніпропетровська, де знаходився з 22.01.1999 по 13.03.2009, після чого був переведений у Волинську обласну психіатричну лікарню №2 із посиленим наглядом, де перебував з 13.03.2009 по 20.01.2011.

08.06.2011 р. у зв`язку із покращенням психічного стану був направлений у психіатричну лікарню Миколаївського району с. Заклад із звичайним наглядом, але перебуваючи на лікуванні стан пацієнта не був стабільний, дедалі погіршувався і 03.02.2015 був знову переведений у Волинську обласну психіатричну лікарню №2 із посиленим наглядом.

Ухвалою Ківерцівського районного суду від 05.05.2017 змінено застосування примусових заходів медичного характеру на перебування в психлікарні із звичайним наглядом.

У КНП ЛОР ЛОПЛ «Заклад» переведений 26.05.2017, де і знаходиться по теперішній час.

05.11.2020 р. ОСОБА_6 оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка дійшла висновку, що він страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії параноїдної форми, безперервно-прогредієнтний перебіг, змішаний тип дефекту.

Відповідно до висновку за час знаходження в стаціонарі ОСОБА_6 отримав терапію нейролептиками, седативними препаратами, а також комплекс заходів медико-соціальної реабілітації, психотерапії, внаслідок чого психічний стан покращився і стабілізувався. Контакт доступний. Свідомість ясна. Орієнтація всіх видів збережена. Настрій рівний. Психотичної симптоматики не виявляє. В поведінці впорядкований. Жалкує у скоєному злочині. У відділенні з пацієнтами не конфліктує, охоче залучається у реабілітаційні заходи, дивиться телепередачі. На момент огляду суспільної небезпеки не становить, антисоціальних тенденцій не виявляє. Виказує реальні плани на майбутнє. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру № 14 від 05.11.2020 ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

В судовому засіданні лікар психіатр підтримала заяву на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 . Лікар- психіатр зазначила, що ОСОБА_6 перебуває в стані ремісії понад два роки , прийматиме призначене лікування, не становить небезпеки для себе та оточуючих, під час перебування у КНП ЛОР ЛОПЛ «Заклад» його відвідує рідний брат.

Захисник в судовому засіданні заяву підтримав , просить задоволити. Зокрема захисник зазначив , що ОСОБА_6 в разі задоволення заяви про зміну застосування примусових заходів перебуватиме під наглядом районного лікаря -психіатра , а строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинені ОСОБА_6 злочини минули.

Від матері ОСОБА_7 на адресу суду надійшла заява, в якій просить суд зняти з сина ОСОБА_6 примусове лікування і виписати його додому , так як вона за станом здоров`я потребує його допомоги і піклування

Прокурор заперечив щодо задоволення вказаної заяви, оскільки відповідно до ст. 92 КК України метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише обов`язкове лікування, а також і запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

ОСОБА_6 в судовому засіданні просить заяву лікаря психіатра задоволити, жалкує про скоєні злочини, зобов`язується приймати лікування , відповідаючи на запитання суду зазначив що планує лікуватись та слухати лікуючого лікаря ОСОБА_8 , стосовно причин переведення його у психлікарню з посиленим наглядом у 2015 році зазначив, що на його думку це сталось внаслідок відсутності контролю з боку медичного персоналу.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши думку прокурора який заперечив проти задоволення заяви, та представника КНП ЛОР ЛОПЛ " Заклад" (лікаря-психіатра), захисника, які підтримали згадану заяву, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Судом встановлено, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області 13.05.2020, заяву лікаря - психіатра ОСОБА_5 задоволено, ОСОБА_6 продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом на строк 6 (шість) місяців.

Із висновку психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_6 від 05.11.2020 № 14 , вбачається, що свідомість пацієнта ясна, орієнтація всіх видів збережена, настрій рівний, психотичної симптоматики не виявляє, в поведінці впорядкований, жалкує у скоєному злочині, у відділенні з пацієнтами не конфліктує, охоче залучається у реабілітаційні заходи, дивиться телепередачі. На момент огляду суспільної небезпеки не становить, антисоціальних тенденцій не виявляє, виказує реальні плани на майбутнє, контакт доступний, помірно виражені ознаки шизофренічного симптокомплексу. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру № 14 від 05.11.2020 ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує зміни застосування примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Враховуючи те що хвороба носить хронічний характер, а не є тимчасовим розладом психічної діяльності , при цьому стан ремісії це лише тимчасове ослаблення проявів хвороби, чи тимчасове зникнення її ознак( симптомів), а також те, що зі встановлених судом обставин вбачається , що за місцем проживання ОСОБА_6 відсутні умови (особи) для контролю за прийняттям таким амбулаторної психіатричної допомоги, та зважаючи, що ОСОБА_6 продовжує страждати хронічним-психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервно - прогрідієнтний перебіг , змішаний тип дефекту, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну застосування примусових заходів медичного характеру.

Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст.512-514 КПК України, суд, -

постановив:

відмовити у задоволенні заяви комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради « Львівська обласна психіатрична лікарня « Заклад» про зміну застосування медичних заходів примусового характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання відносно ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1