УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається питання про тимчасовий арешт ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,
розглянув клопотання керівника Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту громадянина Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Угорщини як особи, що вчинила злочин, передбачений ст. 365 КК Угорщини,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Житомирської місцевої прокуратури звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий арешт громадянина Грузії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В клопотанні зазначено, що на виконання доручень Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, з метою виконання звернення компетентних органів Угорщини організовано заходи з встановлення місцезнаходження на території України громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукуваного з 2018 року правоохоронними органами держави Угорщина за вчинення злочину, передбаченого ст. 365 КК Угорщини (розбій) та переховується від правоохоронних органів і ухиляється від кримінальної відповідальності.

З 03 серпня 2020 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) оголошений у міжнародний розшук каналами Інтерполу з метою затримання та екстрадиції до Угорщини. Максимальний термін позбавлення волі за вчинені ним злочини 10 років.

З`ясовано, що правоохоронні органи Угорщини інкримінують ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) вчинення 2 епізодів кримінального правопорушення передбаченого ст. 365 КК Угорщини (Розбій, пограбування).

О 9 годині 55 хвилин 23 листопада 2020 року співробітники Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України, ст. ст. 56, 60 Конвенції про правову допомогу, у зв`язку із звернення компетентних органів Угорщини затримав ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) з метою подальшої екстрадиції до Угорщини.
Вищевикладене також підтверджується офіційним повідомленням (запит на видачу) від 19.11.2020, ордером уповноваженого органу Угорщини, а також листом начальника Сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Житомирській області.

Строк давності притягнення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) до відповідальності, за вчинені ним злочини на території Угорщини, відповідно до ст. 49 КК України не закінчився.

Підставою для застосування тимчасового арешту є відомості про вчинення ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ) екстрадиційного злочину за межами території України. Вказані відомості підтверджуються повідомленням сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Житомирській області в тому числі щодо необхідності затримання та застосування до вказаної особи запобіжного заходу тримання під вартою (арешту).

Прокурор посилається на положення ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, згідно якої договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбаченими цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання, та просить застосувати тимчасовий арешт до громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Угорщини.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Затриманий ОСОБА_8 вказав на непричетність до злочину, у вчиненні якого він підозрюється, зауважив на намірі залишитись на території України.

Захисник просила відмовити у задоволенні клопотання та звернула увагу, що ОСОБА_8 вже затримувався 17.11.2020 року, ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2020 року у задоволенні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області про застосування тимчасового арешту відносно особи відмовлено у зв`язку з невідповідність наданого обсягу документів вимогам, визначеним нормами Європейської конвенції про видачу правопорушників. Прокурором подано апеляційну скаргу, розгляд якої не завершився.

Слідчим суддею встановлено, що 17.11.2020 року о 1 год. 40 хв. під час оформлення пасажирського рейсу № 1552 сполученням «Київ-Ізмір» працівниками Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби виявлено та затримано громадянина Грузії ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого відбулось спрацювання бази даних «Інтерпол» зі статусом «Розшук» як особи, що перебуває у міжнародному розшуку із характером завдання затримання та арешт.

В той же день відносно особи складено протокол затримання.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2020 року у задоволенні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області про тимчасовий арешт особи відмовлено.

На час розгляду клопотання керівника Житомирської місцевої прокуратури апеляційний розгляд скарги, поданої на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2020 року, не завершено.

Співробітниками Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області о 9 годині 55 хвилин 23 листопада 2020 року затримано ОСОБА_4 з метою подальшої екстрадиції до Угорщини у зв`язку із звернення компетентних органів Угорщини.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений частиною першою цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.

Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

До клопотання додаються: протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію); документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; документи, що підтверджують особу затриманого; письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).
У відповідності до ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року у термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Запит про тимчасовий арешт надсилається компетентним органам запитуваної Сторони або дипломатичними каналами, або безпосередньо поштою, або телеграфом, або через Міжнародну організацію кримінальної поліції (Інтерпол), або у будь-який інший спосіб, який дозволяє мати письмове підтвердження або який визнається запитуваною Стороною. Запитуючий орган без зволікань інформується про результати розгляду його запиту.

Тимчасовий арешт може бути припинений, якщо, впродовж 18 днів після арешту, запитувана Сторона не отримує запиту про видачу правопорушника і документи, зазначені у статті 12. У будь-якому випадку цей період не може перевищувати 40 днів від дати здійснення такого арешту. Можливість тимчасового звільнення у будь-який час не виключається, однак запитувана Сторона вживає будь-яких заходів, які, на її думку, необхідні для запобігання втечі розшукуваної особи.

Звільнення не перешкоджає повторному арешту і видачі правопорушника у разі отримання в подальшому запиту про видачу.

Відповідно до п. 2а ст. 12 Європейської конвенції про видачу правопорушників запит супроводжується: оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої Сторони.

Слідчим суддею встановлено, що додані до клопотання прокурора документи відповідають критеріям ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників, ст. 583 КПК України. Вимога про обов`язкове належне завірення ордеру, на яку просив звернути увагу захисник, не поширується на випадки вирішення питання про тимчасовий арешт, оскільки суттєвим є саме повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12 (ст. 16 Конвенції). Наявність такого документа підтверджена.
Згідно з ч.8 ст. 584 КПК України при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу, а тому слідчий суддя відхиляє доводи затриманого про непричетність до інкримінованих епізодів кримінального правопорушення як такі, що не можуть вважатись значущими.
При цьому, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування тимчасового арешту з огляду на таке.
У відповідності до ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з ч.4 ст. 190 КПК України, положення якої підлягають до врахування при розгляді клопотання про тимчасовий арешт в порядку видачі осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.
Як зауважувалось вище, слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області попередньо розглянуто клопотання про тимчасовий арешт. Як визнано учасниками в судовому засіданні в обгрунтування такого клопотання покладались ті самі обставини. Ухвала слідчого судді не набрала законної сили у зв`язку з апеляційним переглядом.
З огляду на викладене, застосування тимчасового арешту за наслідком повторного звернення не відповідатиме принципу юридичної визначеності, порушуватиме право на свободу та особисту недоторканність, не обмежену судовим рішенням.
Керуючись ст. ст. 206, 369, 376, 583 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

У задовленні клопотання про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_4 відмовити.

Звільнити затриманого ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Виготовлення повного тексту ухвали відбудеться 27.11.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1