У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000410

за апеляційною скаргою представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_5 на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2019 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. 1 ст. 286 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

потерпілий ОСОБА_8

представник потерпілого ОСОБА_9

представник цивільного відповідача ОСОБА_10

(в режимі відеоконференції)

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Представник ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_5 просить вирок скасувати в частині вирішення цивільного позову та відмовити у його задоволенні.

Також просить судові витрати розподілити між сторонами кримінального провадження.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2019 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_6 звільнено від відбування основного та додаткового покарання.

Стягнуто з цивільного відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування майнової шкоди 5827,94 грн, та моральної шкоди - 15000 грн.

Вирішено питання про судові витрати та речові докази.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Представник ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_5 вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини кримінального провадження та порушено норми процесуального та матеріального права.

Посилається на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Зазначив, що потерпілий до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування не звертався. Потерпілим не надано доказів на підтвердження витрат на лікування. Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моральна шкода, яка підлягає відшкодування потерпілому, повинна становити 5 % від страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.

Узагальнений виклад заперечень потерпілого ОСОБА_8 на апеляційну скаргу.

Потерпілий вважає, що судом першої інстанції цивільний позов вирішено правильно, а доводи апелянта є необґрунтованими. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

28 травня 2016 року близько 11 години ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «МАЗДА 323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку з м. Миколаєва до м. Вознесенськ по вологій асфальтованій проїзній частині автодороги Р-06 сполученням «Ульянівка Миколаїв», яка має по дві смуги руху у кожному з напрямків, біля АЗК «Маркет» по вул. Центральна 1 в м. Нова Одеса, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, втратив контроль над рухом керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив виїзд за межі проїзної частини на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем «Форд Фьюжн», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , який рухався назустріч, в напрямку м. Миколаєва з м. Нова Одеса.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Форд Фьюжн» ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому-вивиху правої ступні, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про розгляд апеляційної скарги. Захисник ОСОБА_11 подав до апеляційного суду клопотання про проведення апеляційного розгляду без участі обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника, їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, представника цивільного відповідача на підтримку апеляційної скарги, заперечення потерпілого та його представника, які просили вирок залишити без змін, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково та просив скасувати вирок в частині вирішення цивільного позову та в цій частині призначити новий розгляд в порядку цивільного судочинства, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, правильність юридичної оцінки діяння, а також призначене обвинуваченому покарання та застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» не оспорюється, а тому в цій частині висновки суду першої інстанції суд не перевіряє.

Що стосується доводів апелянта про неправильне вирішення цивільного позову, то суд вважає ці доводи безпідставними, з огляду на таке.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено статтею 23 вище зазначеного Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, а також моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Згідно до пункту 12.2. ст. 12 вказаного Закону, франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Ці вимоги закону при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні судом першої інстанції дотримано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 та ПрАТ «Українська страхова компанія» (т.1, а.с. 8-13, 58-59, 61-66) в рахунок відшкодування витрат, понесених на лікування внаслідок заподіяння злочином шкоди здоров`ю в сумі 5827,94 грн. та моральної шкоди в сумі 200000 грн.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 10.05.2018 р. ухвалено визнати ПАТ «Українська страхова компанія» цивільним відповідачем (т. 1 а. п. 138-140).

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4930133, укладено з ПрАТ «Українська страхова компанія», цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 застрахована.

Обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю одного потерпілого складає 100000 грн, майну 50000 грн. Розмір франшизи при цьому становить 1000 грн (т. 1 а.п. 60).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що майнова шкода, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди здоров`ю потерпілого, при настанні страхового випадку, повинна бути відшкодована страховиком на підставі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та договору страхування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілому заподіяна майнова шкода.
Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи, внаслідок ДТП у потерпілого ОСОБА_8 мали місце тілесні пошкодження у вигляді переломо-вивиху правої ступні, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

При цьому, з медичної карти, яка була досліджена експертом, встановлено, що ОСОБА_8 , який був госпіталізований до травматологічного відділення лікарні 02 червня 2016 р., переніс оперативне втручання, внаслідок якої здійснена відкрита репозиція, в т.ч. фіксація спицею ОСОБА_12 , після чого він був виписаний на амбулаторне лікування за місцем проживання.

Потерпілим до суду надані на підтвердження понесених витрат на лікування копії відповідних чеків та квитанцій (т.2, а.с. 6-7), а тому посилання апелянта на недоведеність понесених потерпілим витрат на лікування, є безпідставними.

З урахуванням того, що потерпілий ОСОБА_8 витратив на лікування 5827,94 грн на придбання ліків та виробів медичного призначення, що підтверджується відповідними квитанціями, судом першої інстанції прийнято правильне рішення про стягнення зазначених витрат з ПрАТ «Українська страхова компанія».

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що з вини ОСОБА_6 потерпілому спричинена моральна шкода. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції врахував обставини справи, ступінь страждань потерпілого ОСОБА_8 , якому в результаті злочинних дій обвинуваченого спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. також суд виходив з вимог розумності та справедливості, враховуючи глибину та тривалість страждань потерпілого, як під час отримання тілесних ушкоджень, так і під час лікування, погіршення стану його здоров`я, обмеження задоволення життєвих потреб.

Судом першої інстанції визначено, що розмір моральної шкоди, спричиненої протиправними діями ОСОБА_6 , становить 15000 грн.

Моральна шкода відповідно до ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» також є шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що моральна шкода в сумі 15000 грн. також має бути стягнута з цивільного відповідача - ПрАТ «Українська страхова компанія».

Враховуючи, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «Українська страхова компанія», цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_6 застрахована, і обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю одного потерпілого складає 100000 грн та майну 50000 грн, а суми стягнень, які визначені судом першої інстанції в рахунок відшкодування майнової та моральної шкоди не перевищує обов`язковий ліміт відповідальності страховика, судом першої інстанції прийнято правильне рішення в частині вирішення цивільного позову.

За такого, суд не вбачає підстав для задоволення поданої апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2019 року у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3