Справа № 185/5107/20
Провадження № 1-кс/185/1109/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2020 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Павлограді клопотання по кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001153 від 03 липня 2020 року, слідчого Павлоградського ВП ГУНП в Дніпровській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, інваліда третьої групи, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 05.04.2016 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186, КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 104 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком - 2 роки;

2) 17.10.2016 року Павлоградським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 рік 6 місяців за вироком Павлоградського міськрайонного суду від 05.06.2016 року до відбуття 4 роки шість місяців позбавлення волі; 24.04.2020 року звільнений з Покровської виправної колонії №17 умовно-достроково відповідно до ст. 81 КК України (невідбутий строк 1 рік 4 місяці 15 днів), -

ВСТАНОВИВ:

Сторона обвинувачення просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Павлограда, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого неповну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого - строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив корисливий злочинза наступних обставин:

- так, 19 червня 2020 року приблизно об 04 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , на залізобетонному парапеті побачив раніше невідомого ОСОБА_7 , у якого при собі, на плечі була чоловіча тканинна сумка чорного кольору. Одразу після того, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що знаходилось в сумці та звернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись можливістю, в той час, як ОСОБА_7 втратив пильність, так який перебував в стані алкогольного сп`яніння, розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, та його дії залишаться непоміченими сторонніми особами, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав вищевказану сумку, в якій знаходився мобільний телефон торгівельної марки Huawei Y5 2018 моделі DRA L21/16GB ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 . З місця вчинення злочину ОСОБА_6 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд. Своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1656 грн. 28 коп.
30 липня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого останньому кримінального правопорушення, ті факти, що останній раніше неодноразово судимий, однак знову вчинив суспільно-небезпечний корисливий злочин, не працює, у органів досудового розслідування наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню та розгляду справи по суті у суді, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання переліченим ризикам, слідчий та прокурор просять застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволеного клопотання, оскільки в скоєні злочину вину не визнає.

Захисник посилався на необґрунтованість підозри, відсутність ризиків згідно ст..177 КПК України, просив відмовити в задоволені клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: підозра ОСОБА_6 обґрунтована доказами, долученими до клопотання у вигляді матеріалів кримінального провадження.

Про підозру ОСОБА_6 повідомлено у період умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як особистість ОСОБА_6 характеризується посередньо, до виконавчого комітету Вербківської сільської ради Павлоградського району скарг від сусідів не надходило.

Враховуючи викладене, суд вважає цілком доведеним існування як ризику переховування від слідства, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню так і ризику вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.

Щодо доводів захисника про необґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення, підтвержують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обґрунтовано в клопотанні тим, що попередньо до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області в іншому кримінальному провадженні. Обов`язок цілодобово перебувати у домоволодінні, ОСОБА_6 неодноразово порушував.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 нетяжкого злочину, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Беручи до уваги положення ч. 4, 5 статтею 182, пункту 5 частини другої статті 183 Кримінального процесуального Кодексу України, враховуючи матеріальне становище підозрюваного, класифікацію кримінального правопорушення, розмір завданої шкоди, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 10 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 21970 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 17-44 години 28 вересня 2020 року включно, взявши останнього під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою рахувати з 17-44 години 31 липня 2020 року .

Строк дії ухвали до 17-44 години 28 вересня 2020 року.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 21970 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0017442, банк отримувача Державна казначейська служба України, м.Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2020 року у справі № 185/5107/20 (провадження № 1-кс/185/1109/20) відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спливу терміну тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) Прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) Не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград Дніпропетровської області.

В разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків не може перевищувати двох місяців.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1