03.08.2020
Справа № 642/3340/20
Провадження № 1-кп/642/698/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000639, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

02 липня 2020 року до Ленінського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 1 надійшов обвинувальний акт за результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 03.07.2020 року призначено підготовче судове засідання.

В судовому засіданні судом було ініційоване питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу продовженого судом строку по кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою зазначивши, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу не змінилися та продовжують існувати.

Прокурор зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, не працює, не має постійного джерела прибутків, раніше в силу вимоги ст.89 КК України не судимий, на даний час відносно нього в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова на розгляді перебуває інше кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, незаконно впливати на покази потерпілого та свідків, які ще не допитані судом, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 проти продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу заперечували, посилались на те, що обвинувачений має місце проживання, де мешкає спільно з цивільною дружиною та двома неповнолітніми дітьми, не має наміру переховуватись від суду та впливати на потерпілого та свідків сторони обвинувачення, на даний час ризики, зазначені прокурором, не доведені. При цьому сторона захисту просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
Згідно матеріалів справи, дія запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, закінчується 13.08.2020 та завершити розгляд справи не вбачається за можливе.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд, незалежно від наявності клопотань суд зобовязаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 нього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих кронами кримінального проваджений матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного,

обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він

підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоровя підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних звязків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного

проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання осіб під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахування конкретних обставин. Тримання осіб під вартою може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
При розгляді питання про доцільність тримання осіб під вартою судовий орган повинен брати до уваги факти які можуть мати відношення до справи: характер «обставини» і тяжкість передбачуваного злочину, обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання яке можливо буде призначене в результаті засудження, характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічні відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Також, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а відтак колегія суддів не приймає доводи захисника та обвинувачених щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.
ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який відносяться до категорії тяжкого злочину.
При вирішенні питання про доцільність продовження обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що він раніше в силу вимоги ст. 89 КК України не судимий, на даний час відносно нього в провадженні Ленінського районного суду м. Харкова на розгляді перебуває інше кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не працює, не має постійного доходу.
Даних про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, погіршення стану його здоров`я суду не надано, будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на цій стадії процесу не встановлено.
За таких обставин колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків по справі, які не допитані судом, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, які були враховані судом при обранні йому такого запобіжного заходу не зменшилися, у зв`язку з чим вважає, необхідним продовжити йому дію обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Суд також вважає, що зміна обвинуваченому обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід буде недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.176- 178, 183, 194, 331, 371-372, 376 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів з триманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», а саме до 30 вересня 2020 року включно.
Термін дії ухвали до 30.09.2020 року.
Ухвалу направити на виконання до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1