ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 652/373/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/152/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2, 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000101, №0000134 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 28.09.2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Високопілля Високопільського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, останній раз: 03.02.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 23.02.2018 року на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.02.2018 року, умовно достроково, невідбутий строк покарання 06 місяців 30 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком, ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст.185 КК України і призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Строк відбування покарання обчислено з дня фактичного затримання засудженого після набрання законної сили вироку суду.Запобіжний захід не обирався. Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та судових витрат.
Судом встановлено, що 03 травня 2020 року, близько 12.10 години, ОСОБА_7 , знаходячись в терапевтичному відділенні Високопільської ЦРЛ по вулиці Визволителів,145 в смт Високопілля Херсонської області, керуючись корисним мотивом, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку грошей в сумі 3700 гривень, які знаходились в кишені куртки ОСОБА_9 та розпорядився викраденими грішми на свій власний розсуд, витративши їх на власні потреби, чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.
Він же, 20 червня 2020 року, близько 12.00 години, керуючись корисним мотивом шляхом розбиття віконного скла, проник до житлового будинку по АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 1500 гривень, флеш-накопичувача, вартістю 95 грн., монокуляра марки «Спартак», моделі «TJ 5041» 40х60 чорного кольору, вартістю 209 грн.06 коп., тактичного акумуляторного LED-ліхтаря COP моделі BL9626 158000W, вартістю 140 гривень 54 коп., які належать потерпілому ОСОБА_10 та використав викрадені речі на свою користь, чим спричинив матеріальні збитки потерпілому на загальну суму 1944 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації свої злочинних дій просить вирок змінити, пом`якшити покарання, призначити йому у розмірі, нижче від найнижчої межі або звільнити від відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не враховано його стан здоров`я, а також на утриманні матері 1949 року народження, яка хворіє на онкологічне захворювання.

Заслухавши суддю - доповідача, обвинуваченого та його захисника, який підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка просила апеляційну скаргу відхилити, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого та доведеність його вини у вчиненні злочину, за який його засуджено, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ст. 185 ч. 2 та 185 ч. 3 КК України, кваліфіковані вірно.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та його особі внаслідок суворості, на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішення судом питання про призначення обвинуваченому покарання відповідає наведеним вимогам.

Зокрема суд першої інстанції урахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є умисними корисними, один з яких тяжким, відомості про особу винного, який раніше був неодноразово засуджений за злочини проти власності, в тому числі тяжкі, характеризується посередньо.
При цьому, суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття та активне сприяння у розкритті злочинів, обставин, які б обтяжували покарання не встановлено.
При цьому, апеляційний суд констатує, що районний суд призначив обвинуваченому покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, при цьому визначив покарання за більш тяжким кримінальним правопорушенням в мінімальній межі санкції ч. 3 ст. 185 КК. Наведений факт свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги щодо суворості призначеного покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру . Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вказуючи в апеляційні скарзі на те, що суд призначив явно несправедливе покарання, обвинувачений не наводить жодних мотивів на їх обґрунтування.
Доводи обвинуваченого про неврахування судом в якості обставини, що пом`якшує покарання наявність на утриманні хворої матері, колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Наявність на утриманні винного непрацездатної особи розуміється як надання винним відповідній особі матеріального забезпечення, яке є основним джерелом існування для неї. Крім того, наявність на утриманні винного непрацездатної особи означає, що особа бере безпосередню участь у її догляді та здійсненні щодо неї інших обов`язків.

На переконання колегії суддів, наявність на утриманні винного непрацездатної особи не може бути визнано при призначенні покарання ні обставиною, яка пом`якшує покарання, ні даними про особу винного, але може бути враховано як показник позитивної характеристики винного у побуті.

Проте обвинуваченим не надано жодного доказу на обґрунтування доводів апеляційної скарги про утриманні ним непрацездатної матері. Переважний час ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі, законного джерела доходу не має.

Отже відповідні доводи визнаються апеляційним судом необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_7 на наявність в нього тяжкого захворювання документально не підтверджено.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання ґрунтується на положеннях ст.ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання і є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому вважати призначене покарання явно несправедливим через його суворість, апеляційний суд підстав не вбачає.

Істотних порушень КПК, які б стали підставою для зміни або скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 28.09.2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: три підписи