Справа № 308/5253/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт із угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 1-кп/308/592/20 (справа № 308/5253/20) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001407 від 18.12.2019 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, військовослужбовця, учасника бойових дій, солдата, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , під час дії особливого періоду, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від проходження військової служби, 21.05.2018 близько 15 год. 00 хв., під час завантаження техніки танкового батальйону на станції Доманинці ( АДРЕСА_2 ), без поважних причин, самовільно залишив місце несення військової служби та був відсутній на військовій службі по 19.06.2018, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.
Такими діями ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Обвинувальний акт надійшов до суду 03 червня 2020 року.
У підготовчому судовому засіданні прокурор подав суду на затвердження угоду про визнання винуватості від 29.01.2021 року, яка була укладена між сторонами кримінального провадження.
На виконання вимог ч. 3 ст. 474 КПК України судом невідкладно було зупинене проведення процесуальних дій у підготовчому судовому засіданні і суд перейшов до розгляду угоди.
Угода про визнання винуватості від 29.01.2021 року була укладена між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 .
Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та на підставі ст. 75 КК України на звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КПК України.
ОСОБА_4 згоден на призначення цього покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом під час судового засідання у відповідності до ч. 4 ст. 474 КПК України було з`ясовано в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
На всі запитання ОСОБА_4 відповів «так».
Після роз`яснення ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, судом встановлено, що ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 407 КК України за обставин викладених вище, цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання ним угоди, передбачені ст. 476 КПК України і наслідки умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 389-1 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.
У якості даних, які характеризують особу обвинуваченого суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , у м. Мукачево, Закарпатської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, раніше не судимий, не одружений, військовослужбовець, учасник бойових дій, солдат, за місцем служби характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога, фтизіатра та психіатра не перебуває.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки вона відповідає вимогам закону.
Захисник обвинуваченого також наполягав на її затвердженні.
Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженої міри покарання та наполягав на затвердженні угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 29.01.2021 року і призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
На підставі ст. 75 КК України суд також дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України слід покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 475, 394 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 29 січня 2021 року у кримінальному провадженні № 0001407 від 18 грудня 2019 року укладену між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , та підозрюваним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1