КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю представників:
ТОВ "Марксмен Компані" - адвоката ОСОБА_5 ,
ТОВ "Торговий Сервіс" - адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ "Марксмен Компані" - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
__________________________________________
Справа №11-сс/824/3596/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7
Категорія: ст. 309 КПК України Доповідач ОСОБА_1
- торгових павільйонів за адресою місто Івано-Франківськ, вулиця Дністровська, 5, реєстраційний номер об`єкта 17607701, що належить на праві приватної власності ТОВ "Торговий Сервіс" на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (свідоцтво про право власності від 25.01.2007 р., видане Івано-Франківським управлінням житлово-комунального господарства);
- продуктового ринку, який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вулиця Дністровська, 5, реєстраційний номер 2206708, який належить ТОВ "Торговий Сервіс" на підставі свідоцтва про право власності серії від 10.08.2003 р.;
- земельної ділянки, площею 0, 1220 га, яка розташована за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 5 та належить на праві власності ТОВ "Торговий Сервіс" на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 849461;
Крім того, як зазначає апелянт, виходячи з положень ст. 170, ч. 5 ст. 173, ст. 100 КПК України, діючим законодавством не передбачено звернення слідчого чи прокурора до слідчого судді з клопотанням про зміну зберігача речового доказу, а також покладення рішенням слідчого судді на особу обов`язку зберігання речових доказів. Нормами кримінального процесуального закону не передбачено також можливості подання на розгляд слідчого судді сторонами кримінального провадження клопотання про визначення порядку зберігання речових доказів, що унеможливлює саме по собі розгляд та задоволення такого клопотання, і сам слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі констатував цей факт. Положеннями КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 року № 1104, саме на сторону кримінального провадження, якій надані речові докази, або нею вилучені, покладено під час досудового розслідування обов`язок організувати належне зберігання таких речових доказів та забезпечити їх схоронність. Таким чином, вирішення питання про визначення порядку збереження речових доказів взагалі не входить до компетенції слідчого судді, а всі питання щодо зберігання речових доказів під час досудового розслідування мають вирішуватися стороною обвинувачення (слідчим, прокурором) з урахуванням норм законодавства.
Таким чином, як зазначає апелянт, оскаржувана ухвала від 19.06.2020 року, що винесена слідчим суддю виключно за матеріалами клопотання, наданими представниками ТОВ "Торговий Сервіс", зацікавленими у його прийнятті на свою користь, тобто внаслідок неповноти судового розгляду, є незаконною і підлягає скасуванню.
Обґрунтовуючи можливість оскарження ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, представник ТОВ "Марксмен Компані" - адвокат ОСОБА_5 посилається на положення ст. 55 Конституції України, ст.ст. 24, 309, 310, 393 КПК України та ухвалу колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 березня 2018 року (№ 243/6674/17-к), якою роз`яснено, що в разі винесення ухвали слідчим суддею, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності.
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року, як пропущений з поважних причин, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді винесена за відсутності (без виклику) уповноважених осіб ТОВ "Марксмен Компані", і відсутня в Єдиному реєстрі судових рішень, а про її існування представнику ТОВ "Марксмен Компані" стало відомо лише 24.06.2020 року, коли вона була пред`явлена представниками ТОВ "Торговий Сервіс", які намагались самостійно виконати судове рішення.
Представник ТОВ "Торговий Сервіс" - адвокат ОСОБА_6 у запереченнях на апеляційну скаргу представника ТОВ "Марксмен Компані"- адвоката ОСОБА_5 , вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а доводи скаржника непереконливими, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу слідчого судді - залишити в законній силі.
Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження.
Згідно з пунктами 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться, зокрема - верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
За змістом ч. 4 ст. 399 КПК України на стадії прийняття апеляційної скарги суддя-доповідач вправі прийняти рішення про відмову у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке за формою і змістом відповідає вимогам закону, а саме, ст. 370 КПК України, а також за умови дотримання вимог кримінального процесуального закону щодо повноважень слідчого судді.
Зазначена ухвала слідчого судді не передбачена як така, що може бути оскаржена в апеляційному порядку під час досудового розслідування з огляду на положення ст.ст. 307, 309 КПК України, при цьому нормами кримінального процесуального закону, які застосував слідчий суддя, не передбачено і повноважень слідчого судді на досудовому провадженні визначати порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні.
Водночас, відповідно до висновку Верховного Суду України, який викладений в постанові від 12.10.2017 у справі № 5-142кс(15)17, у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України. З наведеним висновком Верховного Суду України погодилася Велика Палата Верховного Суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 237/1459/17).
Враховуючи, що слідчим суддею прийнято рішення, яке не узгоджується з положеннями кримінального процесуального закону стосовно повноважень слідчого судді, та яке, з огляду на зміст судового рішення та доводи апеляційної скарги, стосується інтересів ТОВ "Марксмен Компані", колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ТОВ "Марксмен Компані" - адвоката ОСОБА_5 підлягає апеляційному розгляду.
Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно з ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалу слідчого судді постановлено 19 червня 2020 року без виклику представника ТОВ «Марксмен Компані», а твердження представника ТОВ "Марксмен Компані" - адвоката ОСОБА_5 про те, що Товариство дізналося про прийняте рішення лише 24 червня 2020 року, коли воно було пред`явлено представниками ТОВ "Торговий Сервіс" з метою виконання, нічим не спростовані, а тому, зважаючи, що апеляційна скарга представником ТОВ "Марксмен Компані" - адвокатом ОСОБА_5 подана 26 червня 2020 року, тобто протягом 5-ти днів з дня отримання копії судового рішення, то колегія суддів не вбачає підстав для вирішення питання поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження судового рішення, як про те ставиться питання в його апеляційній скарзі.
Постановою від 26 лютого 2020 року старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 змінено відповідальних осіб за збереження нежитлових приміщень, земельних ділянок, торгових павільйонів та об`єктів нерухомості, розташованих за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 5, та передано їх на тимчасове зберігання уповноваженим особам ТОВ "Марксмен Компані".
Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Повноваження слідчого судді в ході досудового розслідування зазначені в розділі ІІ та ІІІ КПК України.
За змістом ст. 100 КПК України, положення якої регламентують порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію, на стадії досудового розслідування питання щодо порядку зберігання речових доказів вирішуються слідчим у кримінальному провадженні, який, відповідно до положень ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй професійній діяльності та несе відповідальність за законність і своєчасність здійснення процесуальних дій, та/або прокурором, який, згідно з ч. 2 ст. 36 КПК України, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, серед іншого: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 100 КПК України визначено, що речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:
1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;
3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;
4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.
Речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
З огляду на положення ч. 7 ст. 100 КПК України, то лише у випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу.
За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді як така, що постановлена з порушенням вимог ст. 26 КПК України, тобто з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга представника ТОВ "Марксмен Компані" - адвоката ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу представника ТОВ "Марксмен Компані" - адвоката ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_12