Справа № 171/2111/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.12.2020 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Апостолове, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000680 від 28.10.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого неповну загальну середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей та інших осіб на утриманні не маючий, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.02.2007 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 289, 69, 70 КК України до п`яти років позбавлення волі;
-04.07.2011 року Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 391 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, приєднано невідбутий строк за вироком від 15.02.2007 року, до відбуття 1 рік 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 18.05.2012 з ВК № 15 Луганської області по відбуттю строка покарання;
-15.01.2014 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим терміном на два роки;
- 21.05.2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 125 до чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбутий строк за вироком від 15.01.2014 року, до відбуття п`ять років позбавлення волі;
-29.09.2015 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано невідбутий строк за вироком від 21.05.2015 року, до відбуття п`ять років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-22.07.2020 року Синельніковським районним судом Дніпропетровської області за ст. 391 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі, строк відбуття рахувати з 12.04.2019 року, звільнений 11.09.2020 по відбуттю строку покарання із Дніпровської УВП № 4;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :
28.10.2020 о 13:00 годині ОСОБА_5 знаходився в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: вул. О. Гончара буд. 12-А, м. Апостолове, Дніпропетровська область, у якому підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_6 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

ОСОБА_5 , 28.10.2020, о 13 годині 05 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у якому підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_6 умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи відкрито, усвідомлюючи що за його діями спостерігає продавець ОСОБА_7 та не реагуючи на її зауваження, зайшов за прилавок та підійшовши до робочого місця продавця відчинив шухляду каси звідки відкрито взяв належні ФОП ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1039 гривень. Далі, ОСОБА_5 виконавши дії, що вважав необхідними, для доведення злочину до кінця, намагався з викраденим майном вийти з приміщення магазину та з місця злочину зникнути, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, по незалежним від його волі обставинам, через те що був затриманий на місці вчинення злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, не оспорює обставин викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що 08.10.2020 року зайшов до магазину «Продукти» котрий розташований в м. Апостолове, де працює його знайома ОСОБА_8 , в якої попросив в борг грошові кошти щоб віддати свій борг, але вона грошей в борг не дала. Підійшовши до каси він з неї викрав гроші та намагався вийти з приміщення магазину, але біля виходу з магазину буз затриманий покупцем. Щиро розкаюється, вину свою визнав в повному обсязі, майнову шкоду відшкодовано шляхом повернення викраденого майна.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про проведення судового розгляду без її участі.

І хоч обвинувачений свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, його винуватість підтверджується доказами, дослідженими у ході розгляду справи судом:

- поясненнями у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , про те, що вона працює в магазині «Продукти» продавцем, обвинувачений зайшовши в магазин купив одну пляшку пива та попросив дати йому в борг грошові кошти, приблизно 2 тисячі гривень, але вона йому відмовила. Після цього, обвинувачений схватив з каси магазину гроші та намагався вибігти на вулицю, але був затриманий покупцем магазину. Викрадені грошові кошти повернуті в повному обсязі;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.10.2020 року (а.к.п.38-40).

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд приходить до висновку, що його дії правильно кваліфіковано на досудовому слідстві та в його діях має місце склади злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно, особою яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

З урахуванням викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень, йому необхідно призначити покарання в межах санкції передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2004 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_5 раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, не має міцних соціальних зв`язків, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України щире каяття, та обставини які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України рецидив злочинів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного та його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції передбаченої ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України , та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання, строк попереднього ув`язнення, а саме знаходження під вартою під час судового розгляду за кримінальним провадженням, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі за період з 28.10.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обліковувати з моменту його затримання з 28.10.2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню: грошові кошти в сумі 1039 гривень залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1