н/п 1-кс/953/8605/20
"11" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
- мобільний телефон «SAMSUNG SM-G570F», з номерами ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 .
Органом досудового розслідування встановлено, що 06.11.2020 за адресою м. Харків, вул. Валентинівська, 2-а, був виявлений громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході ОМП видав 50 (п`ятдесят) згортків з речовинами, схожими на наркотичні, 1(один) пакетик з аналогічною речовиною, а також мобільний телефон «SAMSUNG SM-G570F», з номерами ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 , оскільки, як пояснив останній, він працює закладником на інтернет-крамницю, яка займається незаконним розповсюдженням наркотичних засобів та психотропних речовин,а в телефоні міститься інформація щодо протиправних дій останнього, у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а саме фотознімки адрес із закладками та переписки в месенджері «Телеграмм» з інтернет-крамницею. Крім того, у подальшому, в ході ОМП за адресами: АДРЕСА_2 , м. Харків, вул. Валентинівська, 13-б, м. Харків, вул. Валентинівська, 15, м. Харків, вул. А. Ляпунова, 9, ОСОБА_4 , вказав на місця, де зробив «закладки», в загальній кількості 18 (вісімнадцяти) штук, які було вилучено.
Як зазначено прокурором, вилучений в ході огляду у гр. ОСОБА_4 мобільний телефон, має по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки міг бути використаний у злочинній діяльності, пов`язаній з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, зберігати на собі сліди злочину, містити відомості щодо зв`язків підозрюваного, підтверджувати його спілкування, переписку, а також іншу інформацію, яка може бути доказами у даному кримінальному провадженні.
З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений мобільний телефон зберіг сліди кримінального правопорушення та може містити інші дані, що мають значення для кримінального провадження, необхідний для проведення відповідних судових експертиз, сторона обвинувачення просить накласти арешт на вилучений 06.11.2020 р. в ході огляду місця події у гр. ОСОБА_4 мобільний телефон.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, але надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі, повністю його підтримуючи. Неприбуття прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_4 , власник майна, у судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо його належного повідомлення про час та місце розгляду даного клопотання, про що слідчим ОСОБА_5 , що входить до складу слідчої групи у даному кримінальному провадженні, суду надано заяву-рапорт. Неприбуття власника майна у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та згідно з ч. 3 даної статті накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 06.11.2020 року в період часу з 03.20 до 03.45 год. огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 2-а, зазначеному в клопотанні, вилученому у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належному останньому мобільному телефоні, який може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та який може бути речовим доказом, - на це майно слід накласти арешт.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт на вилучене 06.11.2020 р. в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належне йому майно, а саме:
- мобільний телефон «SAMSUNG SM-G570F», з номерами ІМЕІ: 1) НОМЕР_1 , 2) НОМЕР_2 .
Місцем зберігання арештованого майна відповідно до порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», визначити камеру схову Київського ВП ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя - ОСОБА_1