печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕТОН», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок подарунків», про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020, у рамках кримінального провадження №0001057 від 16.08.2017,
ВСТАНОВИВ:

27.08.2020 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ТОВ «БРЕТОН», ТОВ «Будинок подарунків», ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст.174 КПК України, в якому просить скасувати арешти накладені ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020 року в межах кримінального провадження №0001057.
Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ст.170, 173 КПК України, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушення принципу "пропорційності" (principle of proportionality) - "справедливої рівноваги (балансу)" (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від такого втручання.
У судове засідання заявник не з`явився. До суду адвокатом ОСОБА_3 було заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити клопотання в повному обсязі.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020 по справі № 757/26984/20-к накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 371,7 кв.м., в тому числі: № 33 по № 44, №№ 44а, 44в, з №45 по № 57, №№ 59, IV, що складає 36/100 частин від нежитлових приміщень (групи приміщень №185 площею 1031,9 кв.м.) розташовані за адресою: м. Київ, б-р. Лесі Українки, 5, літера А, право власності на яке, зареєстроване за ТОВ «Будинок Подарунків» ().
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020 по справі №757/26978/20-к накладено арешт, а саме:
- на нежитлове приміщення, частина, що складається 4/100 від нежилого приміщення, площею 1031,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
- на нежитлове приміщення загальною площею 355,0 кв.м., з № 5 по №32 (групи приміщень №185а) (в літ."А"), за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровано за ТОВ «Бретон» (), яке зареєстровано за реєстраційним номером 000;
- на нежитлове приміщення, частина, що складає 4/100 від неж. прим. пл. 1031.9 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
- на нежитлове приміщення, частина, що складає 2/100 від неж. прим. пл. 1031,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована за ТОВ «Будинок подарунків» ().
Зі змісту вищенаведених ухвал вбачається, що Другим відділом процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0001057 від 16.08.2017 року за ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч. 1 ст. 358 КК України.
Як вбачається з мотивувальних частин ухвал Печерського районного суду міста Києва від 01 липня 2020 року арешт на вищезазначену нерухомість накладено як на речовий доказ в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.
Як вбачається із змісту клопотання адвоката ОСОБА_3 арешт накладений без належного врахування існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатності доказів, що вказують на вчинення такого злочину, тобто всупереч положенням ст. ст. 94, 132, 173 КПК України.
Кримінальне провадження № 0001057 внесене до ЄРДР від 16.08.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 233, ч.1 ст. 358 КК України.
Обґрунтовуючи, необхідність накладання арешту на дане майно прокурор посилається на існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, що розслідується в межах кримінальне провадження № 0001057 від 16.08.2017 року, зважаючи на такі докази, як Довідка Північного офісу Держаудитслужби від 06.08.2018, складеною за наслідком проведення перевірка Північним офісом Держаудитслужби окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «ЕКО» за період з 01.01.2007 по 01.01.2012 р., та покази свідка ОСОБА_6 , який перебував на посаді директора ТОВ «С.ДЖ.Р.ГРУП» ().
Разом з цим, до матеріалів даної справи адвокатом ОСОБА_3 було долучено копії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року, по справі № 761/13613/19, провадження № 1-кс/761/9687/2019; копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року по справі № 761/13614/19, провадження № 1-кс/761/9688/2019; копію ухвали слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року по справі № 761/13615/19, провадження № 1-кс/761/9689/2019; копію ухвали слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року по справі № 761/13616/19, провадження № 1-кс/761/9690/2019.
Як вбачається з даних судових рішень у 2018 році на підставі ухвал слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва в межах кримінального провадження № 0001057 було накладено арешт на дане майно.
В 2019 році на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року, по справі № 761/13613/19, провадження № 1-кс/761/9687/2019; ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року по справі № 761/13614/19, провадження № 1-кс/761/9688/2019; ухвали слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 квітня 2019 року по справі № 761/13615/19, провадження № 1-кс/761/9689/2019; ухвали слідчого судді слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2019 року по справі № 761/13616/19, провадження № 1-кс/761/9690/2019 такі арешти було скасовано.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені прокурором в обґрунтування свого клопотання про накладання арешту докази були зібрані слідством в 2018 році, а отже були враховані слідчими суддями при розгляді клопотань в порядку ст. 174 КПК України, в межах вищезазначених судових справ.
Жодних нових доказів на підтвердження існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, що розслідується в межах кримінального провадження № 0001057 від 16.08.2017року, прокурором не надано.
При цьому треті, особи щодо яких вирішено питання про накладання арешту на майно не є підозрюваними або обвинуваченими у справі.
Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.
Згідно ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності (рішення ЄСПЛ у справі «Прессос компанія Нав`єра А.О. » та інші проти Бельгії»).
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» визначено, що втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від такого втручання. Будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві». Якраз «необхідність у демократичному суспільстві» і містить у собі конкуруючий приватний інтерес; зумовлюється причинами, що виправдовують втручання, які у свою чергу мають бути «відповідними і достатніми»; для такого втручання має бути «нагальна суспільна потреба», а втручання - пропорційним законній меті.
Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.
Втручання у право власності в даному випадку не здатне забезпечити легітимну мету та бути виправданим і достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕТОН», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок подарунків», про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020, у рамках кримінального провадження №0001057 від 16.08.2017 - задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020 по справі № 757/26984/20-к, на нежитлове приміщення загальною площею 371,7 кв.м., в тому числі: № 33 по № 44, №№ 44а, 44в, з №45 по № 57, №№ 59, IV, що складає 36/100 частин від нежитлових приміщень (групи приміщень №185 площею 1031,9 кв.м.) розташовані за адресою: м. Київ, б-р. Лесі Українки, 5, літера А, право власності на яке, зареєстроване за ТОВ «Будинок Подарунків» ().
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.07.2020 по справі №757/26978/20-к, а саме:
- на нежитлове приміщення, частина, що складається 4/100 від нежилого приміщення, площею 1031,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_4 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;
- на нежитлове приміщення загальною площею 355,0 кв.м., з № 5 по №32 (групи приміщень №185а) (в літ."А"), за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровано за ТОВ «Бретон» (), яке зареєстровано за реєстраційним номером 000;
- на нежитлове приміщення, частина, що складає 4/100 від неж. прим. пл. 1031.9 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
- на нежитлове приміщення, частина, що складає 2/100 від неж. прим. пл. 1031,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрована за ТОВ «Будинок подарунків» ().
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1