Справа № 396/301/17
Провадження № 1-кп/396/3/20
УХВАЛА
21.09.2020 року м. Новоукраїнка
Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1 >
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Захисником ОСОБА_5 в судовому засіданні 21.09.2020 року заявлено усне клопотання про визнання очевидно недопустимими доказів, зокрема відео-диску (т.6 а.п. 99-3), до протоколу огляду місця події магазину «Кипарис», який є копією, оскільки по копії неможливо встановити технологічні властивості відеогфонограми, як з`явилася незрозуміло.
Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання свого захисника підтримав.
Прокурор заперечив проти задоволення вказаного клопотання, вважаючи його безпідставним пояснивши, що жодних підстав для визнання очевидно недопустимим вказаного доказу не вбачає, оскільки зазначені диски були оформлені відповідно до вимог КПК України, оригінал носія буде уточнювати місце знаходження.
Вислухавши думку учасників судового провадження, судом встановлено наступні підстави для визнання очевидно недопустими доказами та виключення із судового розгляду, як очевидно недопустимого доказу відео-диску (т.6 а.п. 99-3), виходячи з наступного.
Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ч. 1, 2 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст. 105 КПК України, додатками до протоколу, окрім іншого можуть бути: аудіо-, відеозапис процесуальної дії; фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерної інформації та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу. Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.
Згідно із ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
З матеріалів вбачається, що під час проведення огляду місця події магазину «Кипарис» було проведено відеофіксацію та до матеріалів справи долучено відео-диск із вказаною копією запису, однак в матеріалах відсутній протокол копіювання відеозапису з первинного носія інформації зазначенням його назви серії, номеру та засобу за допомогою якого проведено скопіювання запису і в присутності кого проведено дану дію скопіювання, а отже служшне зауваження сторони захисту, що по копії неможливо встановити властивості відеофонограми та яку сторона захисту ставить під сумнів, що вказаний відеозапис отриманий не у порядку встановленому КПК України, відповідний запит слідчого відсутній, саме таку позицію висловив ВС /ККС у справі 404/700/17, від 31.10.2019 року.
А тому суд дійшов висновку про те, що вказаний відео-диск не був отриманий стороною обвинувачення у порядку, встановленому КПК України, а отже, є очевидно недопустимим доказом, у зв`язку з чим не підлягає можливості дослідження вказаного диску у судовому засіданні, що не позбавляє сторону обвинувачення віднайти та відкрити учасникам оригінал відеозапису із зазначенням поважних причин не відкриття в порядку ст.291 КПК України.
Керуючись ст.ст. 86, 87, 89, 94, 350, 358 КПК України, суд,-
Клопотання захисника ОСОБА_5 , щодо визнання очевидно недопустимим доказом відео-диску (т.6 а.п. 99-3), до протоколу огляду місця події магазину «Кипарис» очевидно недопустимим доказом задовольнити.
Визнати відео-диск (т.6 а.п. 99-3), до протоколу огляду місця події магазину «Кипарис» очевидно недопустимим доказом та припинити його подальше дослідження у судовому засіданні.
Повний текст ухвали складено 22.09.2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1