Справа № 461/2898/20
Провадження № 1-в/461/151/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2020 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши подання заступника начальника Личаківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про розстрочку несплаченої суми штрафу засудженому,

встановив:

вироком Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 гривень 00 копійок.

Заступник начальника Личаківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_5 , за погодженням начальника Личаківського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, звернулась до суду з поданням, в якому просить розстрочити засудженому ОСОБА_4 несплачену суму штрафу, мотивуючи подання тим, що з часу набрання вироком законної сили і на момент звернення до суду засудженим не сплачено суми штрафу, призначеного судовим рішенням. При цьому, відомості про працевлаштування засудженого, згідно вироку, відсутні.
Відповідно до матеріалів справи, представник органу пробації та прокурор подання підтримують.
Засуджений в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у спосіб, визначений ч.2 ст.135 КПК України.

Відповідно до положень ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу, призначеного як основне покарання, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Встановлено, що вироком Галицького районного суду м. Львова від 19 червня 2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 360 гривень 00 копійок.

Вирок суду відносно ОСОБА_4 набрав законної сили 20 липня 2020 року.

У матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виконання засудженим вироку суду від 19 червня 2020 року. Будь-яких інших даних про сплату штрафу засудженим суду не подано. Відомостей про наявність клопотань від засудженого про розстрочення йому терміну сплати штрафу матеріали справи не містять.

Водночас, у матеріалах справи відсутні відомості про умисне ухилення засудженого від виконання вироку суду, оскільки матеріали справи не містять доказів, що останній оповіщений про перебування на виконанні та контролі в органу пробації вказаного судового рішення відносно нього.

Отже, висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, неявка засудженого до суду позбавляє можливості з`ясувати відомості про особу останнього, його думку щодо необхідності розстрочки виплати несплаченої суми штрафу, доцільність такого заходу, адже засудженим штраф у добровільному порядку не сплачений.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.6 ЗУ «Про пробацію», завданнями пробації є виконання певних видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
Однак, матеріали справи не містять відомостей стосовно вжиття органом пробації вичерпних заходів для оповіщення засудженого про необхідність виконання вироку суду та доцільність застосування такого заходу, а також пропозицій чи клопотання з приводу способу застосування розстрочки (термін, період, частки виплат, тощо).
Таким чином, подання органу пробації не містить належного обґрунтування, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1