СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/1906/20
пр. № 1-кп/759/702/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання -ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0006510 від 09.09.2019р., відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Архангельськ РФ, громадянки України, освіта середня, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачена ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_10 ,

інші учасники: потерпіла ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

09.09.2019р. близько 10.00год. до місця проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , прийшов її знайомий ОСОБА_12 . Разом вони спілкувались між собою. Під час розмови у ОСОБА_7 виник словесний конфлікт з ОСОБА_12 , у зв`язку з чим ОСОБА_7 , будучи обуреною висловами ОСОБА_12 , вирішила позбавити життя останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, пішла до приміщення кухонної кімнати вказаної квартири, де з поверхні стола взяла до своєї правої руки кухонний ніж та утримуючи його, повернулась впритул до ОСОБА_12 і почала ним наносити удари в область грудей та шиї потерпілого, від яких у останнього почалась кровотеча, в результаті чого заподіяла ОСОБА_12 проникаюче колото-різане поранення грудей - колото-різану рану на лівій бічній поверхні шиї в нижній третині та проникаюче колото-різане поранення грудей - колото-різану рану на передній поверхні грудей зліва в верхній третині.

Відразу після цього, ОСОБА_7 виштовхнула ОСОБА_12 із зазначеними пораненнями до загального коридору свого під`їзду, де останній помер, а сама з метою уникнення відповідальності, зачинилась у власній квартирі, де в подальшому її було затримано працівниками поліції.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України визнала частково та суду показала, що з ОСОБА_12 була знайома чотири роки та мала стосунки. Він її часто ревнував та з цього приводу влаштовував скандали, іноді застосовував фізичне насильство. До правоохоронних органів чи до медичних закладів не зверталась. Кожного разу після сварок вони мирились. 09.09.2019р. ОСОБА_12 зателефонував їй та сказав, що прийде. Вона з телефонної розмови зрозуміла, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння та просила не приходити до неї. ОСОБА_12 сказав, що сваритись не буде, а просто прийде подивитись телевізор, оскільки він посварився з мамою. Вона погодилась. Коли ОСОБА_12 прийшов, то спочатку просто дивився телевізор, але потім зайшов на кухню, де вона була та розпочав сварку. Потім схопив її за волосся та почав тягнути до низу. Вона, перебуваючи у зігнутому положенні, схопила правою рукою ніж зі столу та вдарила ОСОБА_12 у шию. Вважає, що рана була не глибока, а удар наносила не цілеспрямовано, оскільки їй набридли знущання над нею. Потерпілий залишився стояти та навіть сміявся. Вона сказала йому йти геть, він не погодився та продовжив сваритись. Все це відбувалось ще приблизно п`ять хвилин. Кров з рани почала йти не відразу. Вона взяла його взуття, відчинила двері та виставила з квартири, він вийшов, а вона закрила двері та пішла на балкон палити. Коли ОСОБА_12 виходив, то не просив викликати швидку чи поліцію. ОСОБА_12 у двері не дзвонив, але стукав. Вона не відчинила, оскільки боялась. Того дня, ще перед приходом ОСОБА_12 випила 200 г вина, та перебувала у нормальному стані. Вийшла з квартири коли приїхала поліція, тоді побачила тіло ОСОБА_12 на сходах. Звідки у ОСОБА_12 виявилось інше поранення не знає. Пам`ятає, що нанесла один удар в шию, чи наносила інші удари не пам`ятає, оскільки тоді була дуже знервована. У шию потрапила випадково, наміру такого не мала, умислу на вбивство у неї не було. Ніж схопила тому, що боялась і хотіла злякати ОСОБА_12 , щоб він не простягав до неї руки. З моменту, коли ОСОБА_12 вийшов з квартири і до того часу, коли приїхала поліція пройшла приблизно година.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що ОСОБА_12 її син. З ОСОБА_7 знайома приблизно чотири роки, протягом яких вона зустрічалась із її сином, періодично проживали разом. З того часу ОСОБА_12 став випивати, часто приходити додому знервований, а у 2017р. чи 2018р. прийшов додому з раною на шиї та пояснив, що це поранення йому нанесла ОСОБА_7 , але тоді відмовився звертатись до поліції. На її прохання припинити відносити з обвинуваченою ОСОБА_12 відмовлявся, пояснюючи, що любить її. 09.09.2019р. її син прийшов додому в стані алкогольного сп`яніння. Зателефонувала ОСОБА_7 , вона взяла слухавку і сказала обвинуваченій більше не телефонувати. Її син почув це, передзвонив обвинуваченій і пішов до неї додому. Пізніше їй зателефонував дільничний та повідомив, що її сина було вбито.

Також судом безпосередньо досліджено наступні письмові докази:

- витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №0006510, яке було внесене 09.09.2019р. (а.с.44);

- протокол огляду місця події (трупа) від 09.09.2019р., відповідно до якого оглянуто труп чоловіка, який знаходиться в під`їзді на сходах загального коридору другого поверху будинку по АДРЕСА_3 в положенні лежачи на спині. На трупі одягнута кофта синього кольору, джинсові шорти, ремінь, шкарпетки. Кофта спереду просякнута кров`ю, також на грудях зліва та на комірі є пошкодження. На шортах є кров. Біля трупа та під ним плями, бризки крові Крім того, на тілі виявлені тілесні ушкодження. (а.с.45-49, 66-75);

- протокол огляду місця події від 09.09.2019р., відповідно до якого було оглянуто приміщення під`їзду, що за адресою: АДРЕСА_4 , де на другому поверсі було виявлено труп чоловіка. Під час огляду було зроблено змиви з перил між 1 та 2 поверхами, виявлено 6 слідів папілярних узорів, змив РБК з підлоги коридора, виявлено та вилучено килимок під дверима кв. АДРЕСА_5 з плямами бурого кольору, взуття, зв`язка ключів, записний блокнот, змиви РБК зі стіни на 2 поверсі.(а.с.62-86);

- протокол обшуку від 09.09.2019р., згідно якого проведено обшук у квартирі АДРЕСА_6 . У коридорі вказаної квартири виявлено плями бурого кольору на шафі, а також на взутті шльопанцях білого кольору. У кухні вказаної квартири на підлозі виявлено пляму бурого кольору. На кухонній поверхні виявлено три ножі. На ножі з чорною рукояткою виявлено сліди речовини бурого кольору. В житловій кімнаті при вході з правого боку дверей виявлено плями речовини бурого кольору. В ході обшуку виявлено та вилучено: змиви РБК з поверхні у коридорі, змив РБК з підлоги кімнати №1 та кухні, паперова серветка зі слідами РБК, капці з плямами РБК, ніж з чорною рукояткою з слідами РБК, два ножі з кухні, чотири сліди папілярних узорів (а.с.87, 88, 89-95, а.с.96 диск з відеозаписом обшуку);

- протокол проведення слідчого експерименту від 09.09.2019р., згідно якого ОСОБА_7 , перебуваючи у кухні квартири АДРЕСА_6 , відтворила обставини подій, що відбулись 09.09.2019р. між нею та ОСОБА_12 , а також механізм нанесення потерпілому тілесного ушкодження.( а.с.102-105, а.с.105а диск з відеозаписом проведення слідчого експерименту);

- висновок експерта №081-293-2019 від 29.11.2019р., відповідно до якого кров трупа ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. В бурих плямах на фрагменті килиму, наданому на дослідження, знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген А. Ця кров могла походити від потерпілого ОСОБА_12 (а.с.106-110);

- висновок експерта №091-296-2019 від 09.01.2020р., яким встановлено, що при судово-цитологічному досліджені клинка та рукоятки ножа №І, клинка ножа №ІІ знайдена кров, видова і статева належність якої не визначена (а.с.111-113);

- висновок експерта №091-297-2019 від 09.01.2020р., згідно якого при судово-цитологічному досліджені клинка кухонного ножа знайдена кров людини, статева належність якої не визначена через непридатність ядер лейкоцитів для аналізу. при серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження крові від потерпілого ОСОБА_12 . Кров на рукоятці даного ножа, а також клітини з ядрами не знайдені. (а.с.114-118);

- висновок експерта №081-292-2019 від 29.11.2019р., відповідно до якого кров трупа ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. На наданих на дослідження парі капців, вилучених під час огляду місця події за адресою: м.Київ, пр.Перемоги, 106А, виявлена кров людини. При визначені групової належності крові виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від ОСОБА_12 (а.с.119-123);

- висновок експерта №012-207-3428-2019 від 30.12.2019р., згідно якого при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 було виявлено: проникаюче колото-різане поранення грудей №1: колото-різана рана на лівій бічній поверхні шиї в нижній третині від якої відходить рановий канал, що йде зверху вниз, зліва направо, ззаду наперед; по його ходу ушкоджуються м`які тканини шиї на рівні її основи та лівий купол плеври, через які вона проникає в ліву плевральну порожнину, ушкоджуючи верхівку лівої легені, у вигляді її наскрізного ушкодження, далі проходить крізь медіастинальну плевру зліва, в ліву бічну стінку дуги аорти, у вигляді її наскрізного ушкодження, де в її просвіті сліпо закінчується. Глибина вищеописаного ранового каналу приблизно 11,5 см.

Проникаюче колото-різане поранення грудей №2: колото-різана рана на передній поверхні грудей зліва в верхній третині від якої відходить рановий канал, що йде зверху вниз, зліва направо, дещо ззаду наперед; по його ходу ушкоджуються м`які тканини грудей, міжреберні м`язи та плевра на рівні III міжреберного проміжку по середньо ключичній лінії, через який він проникає в ліву плевральну порожнину, потім по його ходу ушкоджується верхівка лівої легені в нижній третині, де він сліпо закінчується. Глибина вищеописаного ранового каналу приблизно 12 см.

Враховуючи характер, зовнішній вигляд та локалізацію ушкоджень, забарвлення та інтенсивність крововиливів в ділянках ушкоджень, а також дані судово-гістологічного дослідження (ступінь вираженості клітинної реакції), слід вважати, що: вони були спричинені незадовго до настання смерті; виникли від дії гострого предмету, якому притаманні колюче-ріжучі властивості, за типом клинка ножа, що мав П-подібний обух з одного боку та лезо двосторонньої заточки - з протилежного боку (за даними медико- криміналістичного дослідження); мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпечними для життя є ушкодження проникаюче поранення грудей з ушкодженням тканини легені, аорти, з розвитком крововтрати та шоку), та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_12 настала від поєднаного проникаючого поранення грудей та шиї, з проникненням в ліву плевральну порожнину, ушкодженням тканини лівої легені, дуги аорти, з розвитком крововтрати та шоку, на що вказують вищеописані ушкодження, а також наявність лівобічного гематораксу (500 мл темної рідкої крові та біля 1700 мл еластичних темних згортків крові); переважно знижене кровонаповнення внутрішніх органів, ознаки шунтування кровотоку в нирках; смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця, респіраторний дистрес-синдром з бронхоспазмом, набряк-набухання головного мозку.

З огляду на ступінь вираженості трупних явищ на момент дослідження трупа в морзі, причину смерті, а також умови і місце знаходження трупа, можна припускати, що ймовірна давність настання смерті може становити близько 1 доби до моменту дослідження трупа в морзі.

Враховуючи характер і локалізацію ушкоджень, слід вважати, що після отримання вищевказаних ушкоджень, потерпілий прожив нетривалий проміжок часу (декілька хвилин) до моменту настання смерті, в період якого виконання активних дій не виключається.

При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа було знайдено етиловий спирт в концентрації - 4,57 проміле, яке за життя відповідає сильному алкогольному сп`янінню. Забір крові на судово-токсикологічне дослідження для визначення вмісту наркотичних речовин не проводилось.

Ушкодження, які були виявлені на трупі ОСОБА_12 могли утворитись за обставин, на які вказує підозрювана ОСОБА_7 (а.с.127-133);

- висновок судово-психіатричного експерта №9 від 28.01.2020р., відповідно до якого у період часу, до якого відноситься правопорушення, у скоєнні якого ОСОБА_7 , підозрюється (09.09.2019р.), вона виявляла ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями. За своїм психічним станом у період часу, до якого відноситься правопорушення, вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_7 виявляє ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати відносно них відповідні свідчення, може брати участь у проведенні слідчих дій та в судовому розгляді кримінального провадження,. не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру. У теперішній час у ОСОБА_7 не виявлено ознак алкогольної та наркотичної залежності, а виявлено ознаки епізодичного зловживання алкогольними напоями та не потребує проведення протиалкогольного та протинаркоманічного лікування. У період правопорушення, в якому вона підозрюється, ОСОБА_7 не перебувала у стані фізіологічного афекту, а також будь-якому іншому вираженому афективному стані. (а.с.124-126, 161-166).

Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які на думку сторони обвинувачення та сторони захисту є доказами, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях й ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи в учиненні кримінального правопорушення. Підставою для обвинувального вироку суду є така сукупність достовірних доказів, що отримані з додержанням законодавства, розглянуті в судовому засіданні та є достатніми для безспірного висновку про те, що подія кримінального правопорушення мала місце, наявні ознаки складу кримінального правопорушення, вчинив це діяння обвинувачений і його вина у вчиненні цього кримінального правопорушення доведена судом. Забезпечення доведеності вини є одним з основних конституційних принципів основ судочинства (п.3 ч.3 ст.129 Конституції України, п.10 ч.1 ст.7, ст.17 КПК України).

В судовому засіданні достовірно встановлено та підтверджується показаннями самої обвинуваченої про те, що 09.09.2019р. на кухні квартири АДРЕСА_6 між ОСОБА_13 та ОСОБА_12 виник словесний конфлікт. Обставини перебування обвинуваченої та потерпілого в цей день у стані алкогольного сп`яніння підтверджуються показаннями ОСОБА_7 про вживання нею вранці спиртних напоїв та висновком експертизи щодо перебування потерпілого в стані сильного алкогольного сп`яніння. Однак суд виключає з обвинувачення посилання на розпивання за місцем проживання обвинуваченої спиртних напоїв з потерпілим, оскільки такі обставини судом не встановлено.

Обвинувачена вказала на відсутність умислу на вбивство потерпілого, а заподіяння нею ОСОБА_12 неглибоко поранення ножем у шию, на її думку, не могло спричинити його смерть. Сторона захисту при цьому не оспорюючи самого факту заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, вважала, що дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого також посилаючись на відсутність умислу на вбивство, а також встановлені у ході судового розгляду обставини вчинення злочину.

Відповідно до ч.1 ст.115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Колегія суддів критично відноситься до показань обвинуваченої про заподіяння одного тілесного ушкодження, оскільки ці обставини повністю спростовуються висновком судово-медичної експертизи №081-292-2019 від 29.11.2019р., яким встановлено наявність на тілі ОСОБА_12 саме двох проникаючих поранень грудей та шиї, які виникли від дії гострого предмету, поєднання яких і призвело до настання смерті потерпілого. Крім того, такі показання обвинуваченої в судовому засіданні суперечать даним, зафіксованим протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 , де вона чітко вказала про обставини нанесення саме двох ножових поранень, в тому числі і механізм їх нанесення, який підтверджується і висновками судово-медичної експертизи.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності та спрямованості умислу обвинуваченої на вчинення дій, які ставляться їй у провину, колегія суддів приймає до уваги обстановку, що виникла напередодні між обвинуваченою та потерпілим; перебування їх в стані алкогольного сп`яніння; знаряддя вчинення злочину - кухонний ніж та нанесення ним двох проникаючих колото-різаних поранень грудей та шиї, що є життєво важливими органами; глибини ранових каналів 11,5 та 12 см.; короткий проміжок часу між отриманням ушкоджень та настанням смерті потерпілого (декілька хвилин); наявність слідів крові у квартирі та поведінку обвинуваченої, яка після нанесення ударів ножем виштовхала потерпілого в загальних коридор, не надала йому допомогу, в тому числі і не викликала медиків, не цікавилась станом потерпілого до приїзду поліції.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачена виштовхала потерпілого з квартири, який на той момент був живий, свідчать про відсутність її умислу саме на вбивство, спростовуються вищенаведеним.

Таким чином, спосіб та вибір знаряддя злочину, яким заподіяно тілесні ушкодження, їх кількість та локалізація свідчать про те, що ОСОБА_7 , яка відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи на час вчинення злочину була осудною, тобто здатною усвідомлювати свої дії та керувати ними, усвідомлювала суспільну небезпечність своїх дій, передбачала або свідомо припускала їх наслідки у вигляді спричинення смерті, отже про умисел на заподіяння смерті потерпілого.

В ході судового розгляду справи не встановлено, що обвинувачена вчинила умисне вбивство в стані сильного душевного хвилювання. Також не встановлено і вчинення злочину при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки суд враховує те, що реального суспільно небезпечного посягання на її життя з боку потерпілого не було, про що свідчить і відсутність у ОСОБА_7 жодних ушкоджень, отже стану необхідної оборони у обвинуваченої не виникло. Таким чином, показання обвинуваченої про те, що вона сильно обурилась поведінкою потерпілого, який застосовував відносно неї фізичне насильство, отже вона фактично захищалась від дій ОСОБА_12 , колегія суддів сприймає критично та вважає їх способом пом`якшити відповідальність за вчинене, оскільки такі показання повністю спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Колегія суддів, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, проаналізувавши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні злочину за встановленими судом обставинами доведена сукупністю зібраних доказів, які суд визнає належними та допустимими та такими, що мають значення у справі, а тому кладе в основу обвинувального вироку.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.1 ст.115 КК України вірна, оскільки вона вчинила умисне вбивство ОСОБА_12 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до категорії особливо тяжкого насильницького злочину, що становить підвищену суспільну небезпеку, відношення до скоєного, яка не покаялась, однак шкодує про вчинене та просить вибачення у потерпілої, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не заміжня, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, думку потерпілої ОСОБА_11 , яка наполягала на призначенні обвинуваченій суворого покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за можливе виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши їй покарання у виді позбавлення волі, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Також з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягненню судові витрати за проведення експертиз у розмірі 9229,40грн.

Питання речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченій ОСОБА_7 - тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_7 рахувати з моменту затримання 09.09.2019р.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 судові витрати на користь держави у розмірі 9229 ( дев`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 40коп.

Речові докази: ніж з чорною рукояткою та плямами речовини бурого кольору; змиви речовини бурого кольору; паперову серветку з плямами речовини бурого кольору; два капці з плямами речовини бурого кольору, два ножі з білою та кольоровою рукояткою з кухні; сліди папілярних узорів; зрізи нігтьових пластин, змиви з правої та лівої руки трупа ОСОБА_12 ; килимок з плямами речовини бурого кольору знищити. Зв`язку ключів, блокнот, взуття та особисті речі ОСОБА_12 повернути потерпілій ОСОБА_11 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2