Справа № 185/6193/20
Провадження № 1-кс/185/1285/20
У Х В А Л А
15 вересня 2020 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001381 від 14.09.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

14.09.2020 року до Павлоградського міськрайонного суду надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, на автомобіль марки AUDI А-4, сріблястого кольору д.н. НОМЕР_1 , в салоні якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiomi 9 Т» в заблокованому стані, мобільний телефон марки «NOMI» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Astro» ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 з сімкарткою № НОМЕР_6 , ключі від замка запалення, свідоцтво про реєстрацію автомобіля Литовської Республіки № НОМЕР_7 , пара автомобільних державних номерів № НОМЕР_8 , пара автомобільних державних номерів № НОМЕР_9 , пляшка з-під напою «Lemco», вилучені до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, в ході проведення огляду місця події від 14.09.2020 року по вул. Миру 90, м. Павлоград.

У обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження 0001381 від 14.09.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Так, 14.09.2019 року приблизно о 02:00 годин невідомі особи перебуваючи біля під`їзду № 4, буд. АДРЕСА_1 , з застосуванням насилля, що не є небезпечним для потерпілого, відкрито заволоділи майном, завдавши значного матеріального збитку.

Ознайомившись з поданим клопотанням, дослідивши документи, як надані слідчому судді на обґрунтування доводів клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1,3 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено підстава і мета згідно ст. 170 цього Кодексу та обґрунтування необхідності арешту майна, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Частина 2 ст. 173 КПК України встановлює, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Проте, слідчим в клопотанні не зазначено та матеріалами доданими до клопотання не обґрунтовано правову належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт - автомобіль марки AUDI А-4, сріблястого кольору д.н. НОМЕР_1 , в салоні якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiomi 9 Т» в заблокованому стані, мобільний телефон марки «NOMI» ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Astro» ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 з сімкарткою № НОМЕР_6 , ключі від замка запалення, свідоцтво про реєстрацію автомобіля Литовської Республіки № НОМЕР_7 , пара автомобільних державних номерів № НОМЕР_8 , пара автомобільних державних номерів № НОМЕР_9 , пляшка з-під напою «Lemco». Матеріалами доданими до клопотання не обґрунтовано необхідність накладення арешту.

Викладене свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України, а відтак зумовлює повернення клопотання згідно ч.3 ст.172 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001381 від 14.09.2020 року за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, про арешт майна повернути, для усунення недоліків, встановивши строк в сімдесят дві години з моменту постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1