Ухвала
Іменем України

10 листопада 2020 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002664 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України -

встановив:

Згідно з обвинувального акту від 28 листопада 2019 року ОСОБА_4 , обвинувачується у тому що, 02.11.2019 року близько 20.50 годин керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався в Дніпровському районі Дніпропетровської області по Криворізькому шосе з боку вул. Київської в напрямку міста Кам`янське зі швидкістю не менше ніж 92,8 км/год.

Так, рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості для руху в населеному пункті (50 км/год), ОСОБА_4 , заздалегідь позбавив себе можливості при необхідності, в допустимих межах, здійснити зупинку керованого ним транспортного засобу і, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , яка перетинала проїзну частину Криворізького шосе зліва направо за напрямком руху автомобіля, через перевищення швидкості руху, не зміг зупинити автомобіль до лінії руху пішохода та в районі АЗС «WOG», розташованої на 193 кілометрі автодороги Знам`янка - Луганськ - Ізварине, скоїв на неї наїзд.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3476е від 19.11.2019 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, садна в лобній області праворуч, садна в потиличній частині праворуч; забою грудної клітини та черевної стінки з саднами в даних ділянках праворуч; закритої травми тазу: переломів лонних кісток ліворуч та праворуч, перелому сідничної кістки ліворуч; рваної рани по задній поверхні правого стегна на межі верхньої та середньої третини; синця на зовнішній поверхні правого колінного суглобу з переходом вниз на гомілку і частковим переходом на передню поверхню вищевказаних ділянок; садна на зовнішній поверхні правого стегна у нижні третині ближче до колінного суглобу. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли переважно в області тулуба та правої нижньої кінцівки, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням обстеженої на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у неї тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ОКЛМ, тобто і в термін на який вказує обстежена та слідчий в постанові. Виявлені у неї тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми тіла - відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п.2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 - термін зрощення кісткової тканини понад 21-ну добу.

Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/1249 від 20.11.2019 в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_4 , повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. При заданому механізмові події в діях водія автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_4 , невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України не вбачається. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В умовах місця події, водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_4 , не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування при русі автомобіля з фактичною швидкістю (92,8 км/год), однак при цьому, водій автомобіля «ВАЗ» ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду при русі автомобіля з дозволеною в населених пунктах швидкістю (50 км/год).

Порушення правил безпеки дорожнього руху, згідно до висновку судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/1249 від 20.11.2019 виразилося в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, які свідчать:

п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год», п. 12.9 (б) - «Водію забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30,3» невиконання яких перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Невиконання водієм ОСОБА_4 , зазначених вимог Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілій ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , і її представник ОСОБА_7 , у судовому засіданні просили суд закрити кримінальне провадження у зв`язку з примиренням з обвинуваченим та надала відповідну письмову заяву.

Обвинувачений ОСОБА_4 , і його захисник ОСОБА_5 , також заявили письмове клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою, яка претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, що не суперечить вимогам чинного КПК України.

Обсудивши клопотання, дослідивши обвинувальний акт (з додатками) та надані прокурором матеріали кримінального провадження №0002664, суд приходить до наступного.

За приписом п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положенням ст.46 КК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто до змін, внесених законами України від 03.12.2019 року N 321-IX, від 17.06.2020 року N 720-IX) передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим і відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Ця ж стаття в новій редакції передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності з тих же підстав за вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень…

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.2 ст.12 КК України (в редакції, що діяла до змін, внесених законами України від 03.12.2019 р. N 321-IX, від 17.06.2020 р. N 720-IX) злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.4 ст.12 КК України в чинній редакції нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Судом установлено, що ОСОБА_4 , уперше притягається до кримінальної відповідальності та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії необережних злочинів невеликої тяжкості (в редакції, що діяла до змін, внесених законами України від 03.12.2019 року N 321-IX, від 17.06.2020 року N 720-IX), за вчинення якого було передбачено покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт, або арешту, або обмеження волі, на даний час - у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт, або арешту, або обмеженням волі…

На досудовому слідстві ОСОБА_4 , повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у скоєному і добровільно відшкодував збитки потерпілій, це підтвердила у судовому засіданні потерпіла, яка, крім того, заявила про примирення з обвинуваченим, а тому у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням (ст.46 КК України) у відповідності до п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286 КПК України.

У зв`язку з цим клопотання потерпілої та обвинуваченого підлягають задоволенню.

При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується.

Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

З аналізу положень ст. 129 КПК України слідує, що цивільний позов у кримінальному провадженні може бути розглянутий по суті лише у разі розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, в усіх інших випадках, коли кримінальне провадження не підлягає розгляду по суті обвинувачення - цивільний позов в кримінальному провадженні не може бути розглянутий та його слід залишити без розгляду.

За приписом ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по кримінальному провадженню не ухвалюється обвинувальний вирок і з огляду на вимоги ч.2 ст.124 КПК України, суд не стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 , документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи № 11/10.1/1249 від 20.11.2019 року, які складають 1256,08 грн. (а.к.п.98).

Під час досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_4 , не обирався.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 124, 284, 286, 369 КПК України, суд -

ухвалив:

Клопотання потерпілої ОСОБА_6 , та клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження №0002664 відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 , залишити без розгляду.

Судові витрати за проведення експертизи № 11/10.1/1249 від 20.11.2019 року, які складають 1256,08 грн. - віднести за рахунок Державного бюджету України.

Скасувати арешт накладений згідно ухвали суду від 19 листопада 2019 року на автомобіль марки ВАЗ-21099 державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 і після набрання ухвали законної сили повернути володільцю.

Копію ухвали після її проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору і потерпілому.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1