ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1500/20 Справа № 202/6297/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №00000731 від 23.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 00000731 від 23.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Приймаючи рішення слідчий суддя зазначив, що за своїм змістом повідомлена 19.08.2020 року ОСОБА_7 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК України, при врученні повідомлення були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги, доповнення до неї, та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, та зобов`язати компетентних осіб прокуратури у даному кримінальному провадженні вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей у зазначеному кримінальному провадженні про дату та час повідомлення про підозру ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ухвала суду є необґрунтованою та незаконною, остільки слідчим суддею не взято до уваги того, що підозра від 19 серпня 2020 року вручена неуповноваженою особою, а також була вручена у спосіб, який не передбачений для спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень.
На думку адвоката, слідчим під час вручення повідомлення про підозру як від 19 серпня 2020 року так і 20 серпня 2020 року було грубо порушено вимоги ст.ст. 278, 111, 112 КПК України, остільки, повідомлення про підозру було вручено особі, яка не є підозрюваною, а саме доньці ОСОБА_7 - ОСОБА_9 19 серпня 2020 року о 18.33 годин. При цьому ОСОБА_7 не перебував у розшуку, не ухилявся від явки, не виклик слідчого та прокурора з`являвся. Крім цього, вважає, що повідомлення про підозру вручено не уповноваженою особою, остільки складено заступником начальника СВ АНД ВП ОСОБА_10 , а вручено слідчим СВ Індустріального ВП ДВП ОСОБА_11 ..
Також адвокат вважає, що слідчим суддею при прийняті рішення про відмову в задоволенні скарги не взято до уваги, що орган досудового розслідування під час повідомлення про підозру чітко не вказав на беззаперечність фактів, викладених в тексті повідомлення та не посилався на зібрані у зв`язку з цим докази; не ознайомив сторону захисту із матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, зокрема щодо повноважень осіб, що уповноважені здійснювати досудове розслідування та щодо зміни територіальної підслідності; дії слідчого, який навіть не допитав до цього часу підозрюваного у справі, після спливу двох місяців після повідомлення про підозру та продовження строку досудового розслідування.
На думку адвоката, повідомлення про підозру від 19.08.2020 року та 20.08.2020 року в порушення вимог п.п.4, 6 ст.277 КПК України, не містить зазначення часу, місця вчинення, а також суттєвих обставин зокрема щодо способу вчинення, ролей учасників за версією органу досудового розслідування, доказів наявності змови та спільних дій спрямованих на вчинення кримінального правопорушення відомих органу досудового розслідування на момент вручення підозри, будь-яких доказів звернення коштів на свою користь за ст.191 ч.3 КК України.
Позиція учасників апеляційного процесу.
Захисник-адвокат ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання прокурора та надані до нього матеріали, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Як видно з матеріалів скарги СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731 від 23.07.2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.
ОСОБА_9 інкриміновано те, що він, будучи директором КЗ «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія», користуючись своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з заступником директора цього закладу ОСОБА_12 , іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, та ФОП ОСОБА_13 привласнив грошові кошти у сумі 209 861,11 грн., чим заподіяв збитки Дніпропетровській обласній раді
19.08.2020 року складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, яке в той же день оголошене та вручене ОСОБА_9 (доньці).
Але, наступного дня, 20.08.2020 року складене письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, яке в той же день оголошене та вручене ОСОБА_7 ..
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, крім іншого, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.
Зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яке йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 здійснено у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним кодексом та його зміст відповідає вимогам КПК України.
Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри стосовно останнього, в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , безпідставних висновків слідчого або порушень норм КПК України не встановив.
Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Колегія суддів зауважує, що наведені в апеляційній скарзі доводи в цілому зводяться до оцінки фактичних даних, недоведеності винуватості, що не можуть бути задоволені, остільки вказане є послідуючим завданням кримінального провадження, а саме при розгляді справи по суті в суді.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваної просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, як законну,- без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні скарги на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №00000731 від 23.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4