Дата документу 27.10.2020 Справа № 554/7517/20
У Х В А Л А
Іменем України
27 жовтня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000836 від 16.06.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту,-

в с т а н о в и в :

Слідчий Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, погодженого прокурором ОСОБА_4 . У клопотанні прохав накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням права на відчуження та розпорядження, а саме на:

- земельну ділянку загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер :02:003:0070);

- земельну ділянку загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:078:0001).

Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.

В судове засідання прокурор не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі та без участі власника на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення підозрюваного.

Відповідно ч. 4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Встановлено, що СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000836 від 16.06.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , під час виконання службових обов`язків на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Новомосковського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, будучи службовою особою правоохоронного органу, діючи з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, попередньо висунув незаконну вимогу про передачу директором фермерського господарства «Роща» ОСОБА_6 неправомірної вигоди у розмірі 20 000 гривень за не притягнення останнього до відповідальності за допущені порушення та невжиття ОСОБА_5 заходів реєстрації встановлених ним порушень.

В подальшому 20.10.2020 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , всупереч інтересам служби, достовірно знаючи про обов`язок повідомлення керівника про виявлення правопорушення, реєстрацію вказаного правопорушення та вжиття заходів для запобігання правопорушення, перебуваючи біля подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 на загальну суму 20 000 грн. за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності та невжиття ОСОБА_5 заходів реєстрації встановлених ним порушень, які допущені директором фермерського господарства «Роща» ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, поєднане з вимаганням.

21.10.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно санкції ч. 3 ст. 368 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

На даний час досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний володіє на праві приватної власності земельною ділянкою, загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер :02:003:0070); земельною ділянкою, загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:078:0001).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про накладення арешту на вказане майно, оскільки таке втручання у права та інтереси власника майна в особі підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є виправдане та відповідає завданням кримінального провадження, а саме здійснюється з метою забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України ,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із позбавленням права на відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, а саме на:

- земельну ділянку загальною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (кадастровий номер :02:003:0070);

- земельну ділянку загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (кадастровий номер :01:078:0001).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Власник майна, котрий був відсутній у судовому засіданні має право подати клопотання про скасування арешту майна до суду першої інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1