Справа № 202/4787/20
Провадження № 1-кс/202/5842/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

представника заявника адвоката ОСОБА_3

прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта», на дії прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000500 від 17.07.2020 року, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта», на дії прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000500 від 17.07.2020 року, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що 05 серпня 2020 року в ході огляду місцевості земельної ділянки сільськогосподарського призначення на території с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000500 від 17.07.2020 року було вилучене майно, яке належить ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта», а саме: вантажний автомобіль марки FORD, д.н. НОМЕР_1 , та вантажний автомобіль, марки, д.н. НОМЕР_2 . Вказує, що дане майно було вилучено без повідомлення власника та на сьогоднішній день тимчасово вилучене майно ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» прокурором не повернуто, процесуального рішення про арешт майна за клопотанням прокурора не прийнято. Вважає, що дана бездіяльність прокурора є прямим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства України. Враховуючи викладене, просить скасувати постанову виконуючого обов`язки прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 06.08.2020 року про повернення тимчасово вилученого майна ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» та зобов`язати останнього повернути ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» майно, яке було вилучено 05.08.2020 року.

У судовому засіданні представник заявника, адвокат ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримала, просила задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000500 05 серпня 2020 року проведено огляд місцевості земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, в ході якого виявлено та вилучено наступне: вантажний автомобіль марки «Volvo», д/н НОМЕР_2 , який завантажений піском; вантажний автомобіль марки «Ford», д/н НОМЕР_1 , який завантажений піском.

05 серпня 2020 року постановою прокурора вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000500.

Постановою виконувача обов`язків прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_4 від 06 серпня 2020 року тимчасово вилучене в ході проведення огляду 05.08.2020 року майно передано ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта» на відповідальне зберігання.

У поданій скарзі та у судовому засіданні заявник посилається на те, що вказане вище майно було вилучено без повідомлення його власника, на сьогоднішній день процесуального рішення відносно даного майна не прийнято, що є прямим порушенням прокурором вимог закону.

Беручи до уваги указані вище мотиви, слідчий суддя вбачає, що зазначене майно було належно визнано речовим доказом, однак, за наявних обставин, з метою ефективного здійснення досудового розслідування, адже зазначені транспортні засоби могли використовуватися як знаряддя вчинення злочину, слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати прокурора негайно звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна (транспортних засобів), вилученого 05 серпня 2020 року, оскільки він логічно співвідноситься з характером злочину, є виправданим і співмірним тимчасовим обмеженням прав власника.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Транспортна компанія «Дніпротранснафта», на дії прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000500 від 17.07.2020 року, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, - задовольнити частково.

Визнати дії прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000500 від 17.07.2020 року незаконними.

Зобов`язати прокурора негайно звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна (транспортних засобів), вилученого 05 серпня 2020 року під час огляду земельних ділянок на території с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області та визнаного речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000500 від 17.07.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1