Справа № 703/3808/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м.Сміла
Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , інспектора сектору дізнання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сміла Черкаської області, скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову т.в.о. старшого інспектора сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000828 від 20 травня 2020 року , -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2020 року поштовим відправленням на адресу слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , яка направлена засобами поштового зв`язку 13 листопада 2020 року, в якій просить скасувати постанову т.в.о. старшого інспектора сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000828 від 20 травня 2020 року.
Скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні СД Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області перебувало кримінальне провадження №0000828 за заявою ОСОБА_3 за фактом захоплення його земельної ділянки за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України. 31 жовтня 2020 року т.в.о. старшого інспектора сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Вказане рішенням мотивоване показами потерпілого ОСОБА_3 , який підтвердив факт самовільного, на його думку, зайняття земельної ділянки, а також відмова ГУ Держгеокадастру в Черкаській області у наданні інформації на запити та посилання на ст.158 ЗК України. Інші мотиви прийняття рішення про закриття кримінального провадження не наведені. Вважає, що вказана постанова підлягає скасуванню, оскільки у кримінальному провадженні не проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій. Так, під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження: не перевірено твердження потерпілого ОСОБА_3 про самовільне зайняття належної йому земельної ділянки; не оглянуто, в тому числі за участі спеціаліста, земельної ділянки ОСОБА_3 та домоволодіння, власники якого, на думку потерпілого, самовільно, шляхом встановлення паркану, самовільно зайняли частину його земельної ділянки; не встановлено свідків події та не допитано їх; не долучено та не оглянуто правовстановлюючі документи на земельні ділянки; не перевірено факт існування огорожі, про що вказує потерпілий; не з`ясовано вартість земельної ділянки ОСОБА_3 , а також вартість земельної ділянки, які зі слів останнього, самовільно зайняли його сусіди.
Вважає, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено не об`єктивно, а постанова про його закриття винесена слідчим передчасно, в зв`язку з чим звернувся до слідчого судді з даною скаргою.
У судовому засідання представник скаржник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав та просив її задовольнити у повному обсязі з наведених у ній підстав.
Інспектор сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області у судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити у повному обсязі, оскільки скарга є безпідставною, а прийняте рішення - законним.
Слідчий суддя, заслухавши доводи скаржника та інспектора сектору дізнання, дослідивши матеріали скарги, та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Так, слідчим суддею встановлено, що в провадженні т.в.о. старшого інспектора сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження, яке внесено до ЄРДР 20 травня 2020 року за №0000828 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Відомості про вказане кримінальне провадження внесені до ЄРДЛР на підставі ухвали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 07 травня 2020 року у справі №703/744/20, 1-кс/703/184/20, якою зобов`язано уповноважену особу Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області внести до ЄРДР відомості, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 13 січня 2020 року про вчинення кримінального правопорушення, зареєстрованого в ЖЄОЗП за №486 від 16 січня 2020 року.
Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст.284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
31 жовтня 2020 року т.в.о. старшого інспектора сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 , за результатами розгляду матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000828 від 20 травня 2020 року, винесено постанову про закриття кримінального провадження, якою вирішено кримінальне провадження №0000828 від 20 травня 2020 року закрити, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях осіб, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , складу кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КПК України.
Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Під час судового розгляду даної скарги слідчим суддею встановлено, що дізнавач, при проведенні досудового розслідування кримінального провадження №0000828 від 20 травня 2020 року, вищевказаних вимог чинного КПК України не дотримався.
Так, як вбачається з вищевказаної постанови, потерпілий ОСОБА_3 повідомив дізнавача про те, що він є власником земельної ділянки загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер 711050000:10:002:0067, а також в його користуванні перебуває земельна ділянка загальною площею 0,0432 га, що знаходиться за цією ж адресою, кадастровий номер :10:003:0068. В 2007 році його сусіди, що проживають за адресою: АДРЕСА_1 , самовільно зайняли його земельну ділянку приблизно на 1 метр вглиб його двору, що за адресою: АДРЕСА_2 , при цьому встановивши паркан у виді металевих стовпчиків та сітки. Вважає, що протиправними діями сусідів у нього самовільно зайнято земельну ділянку площею приблизно 37,5 кв.м.
Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Однак, будь-яких слідчих та процесуальних дій, які направлені на перевірку викладених потерпілим ОСОБА_3 обставин, дізнавачем не проведено.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, дізнавач встановив відсутність складу кримінального правопорушення виключно на підставі відмови ГУ Держгеокадастру у Черкаській області провести геодезичні заміри земельної ділянки, а також на підставі ст.158 ЗК України.
Відповідно до ст.158 ЗК України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.
Разом з тим, як вбачається з показів потерпілого ОСОБА_3 , які зазначені в оскаржуваній постанові, він не вказував про наявність між ним та сусідами земельного спору та не просив вирішити спір шляхом відновлення меж його земельної ділянки, а повідомив про самовільне зайняття частини його земельної ділянки, в зв`язку з чим посилання дізнавача на норму ст.158 ЗК України, як на підставі закриття кримінального провадження, є недоречним.
Крім того, в оскаржуваній постанові зазначено, що підставою для відмови ГУ Держгеокадастру у Черкаській області у проведенні замірів земельних ділянок зазначено відсутність повноважень даного органу вирішення зазначено питання та повідомлено дізнавача, що питання, які поставлені дізнавачем, вирішення даних питань проводиться суб`єктами юридичними особами чи фізичними особами підприємцями, що володіють необхідним технічним та технологічним забезпеченням.
З врахуванням зазначеного, дізнавач, з метою встановлення можливого самовільного зайняття земельної ділянки потерпілого, зобов`язаний був призначити відповідну експертизу, що ним вчинено не було.
Доказів проведення дізнавачем будь-яких інших слідчих та процесуальних дій, в тому числі зазначених скаржником у його скарзі, слідчому судді не надано.
Враховуючим вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що прийняте дізнавачем оскаржуване рішення ґрунтується виключно на його припущеннях, яке не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, який свідчить про законність його прийняття.
Відповідно до ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини у рішенні Бєлоусов проти України зазначив: «мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю». (Алексахін проти України п.55)
Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Згідно п.4 ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що скарги ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.
Керуючись ст.2, 8, 9, 303, 304, 306, 307, 372 КПК України,-
УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 , на постанову т.в.о. старшого інспектора сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000828 від 20 травня 2020 року задовольнити.
Постанову т.в.о. старшого інспектора сектору дізнання Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 31 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000828 від 20 травня 2020 року - скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1