Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 525/1561/18
Провадження № 1-кп/553/2/2020
У Х В А Л А
Іменем України

02.10.2020 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

з участю прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника адвоката - ОСОБА_7 ,

перекладача - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтави в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000257 по обвинуваченню ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , яке надійшло на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.12.2018 року для розгляду по суті та передано з Великобагачанського районного суду Полтавської області у зв`язку зі зміною територіальної підсудності.

Прокурор в судовому засіданні звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 прокурор послалася на те, що ризики, які стали підставою для його обрання, на даний час не зникли, судове провадження до закінчення строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчене бути не може, докази по справі не досліджені, свідки не допитані, обставини, які б свідчили, що необхідність у раніше обраному запобіжному заході відпала, відсутні. Просила при вирішенні клопотання врахувати дані про особу обвинуваченого, який не має стабільного джерела доходу, постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні злочину, що відноситься до категорії особливо тяжких, в інших судах на розгляді знаходяться інші кримінальні провадження щодо нього. Вказане в сукупності дає підстави стверджувати про те, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не допитані, здійснити спробу переховуватися від суду, вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вказували про його безпідставність та недоведеність існування ризиків, запобігання яким є метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. В обґрунтування клопотанням послався на те, що обвинувачений ОСОБА_6 за станом здоров`я постійно перебуває в медичній частині СІЗО № 23, усі судові засідання відбуваються в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 12.08.2020 року відносно ОСОБА_6 призначено стаціонарну комплексну комісійну судово-медичну експертизу. ОСОБА_6 більше двох років перебуває під вартою, обвинуваченням на даний час не представлено доказів вини ОСОБА_6 в інкримінованих злочинах, зазначених в обвинувальному акті, в силу допущених порушень, оскільки 26.11.2018 року під час відкриття матеріалів кримінального провадження в ході досудового слідства не забезпечено участь перекладача, у зв`язку з чим ОСОБА_6 відмовився ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження. ОСОБА_6 та його захисник неодноразово зверталися з заявами про забезпечення права обвинуваченого на ознайомлення, проте прокурор свідомо тривалий час ігнорує як вимоги кримінального процесуального закону так і відповідні судові рішення. ОСОБА_6 потребує лікування в стаціонарі медичного закладу. За необхідності має можливість винаймати житло у м. Полтаві на час розгляду кримінального провадження. По інших кримінальних провадженням стосовно ОСОБА_6 , які розглядаються в інших судах України, запобіжний захід не обирався, при змінні запобіжного заходу він не буде обмежений можливості брати участь у судових засіданнях.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримав. Прокурор заперечувала проти задоволення клопотаннязахисника.

При вирішенні клопотань прокурора та захисника суд виходить з наступного.

Під час досудового розслідування ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14.09.2018 року відносно ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 13 листопада 2018 року, який був продовжений ухвалою Шишицького районного суду Полтавської області від 12.11.2018 року та ухвалами Ленінського районного суду м. Полтави від 08.01.2019 року, від 25.02.2019 року, від 18.04.2019 року, від 11.06.2019 року, від 05 вересня 2019 року, від 22 жовтня 2019 року, від 04.12.2019 року, від 28.01.2020 року, від 17.03.2020 року, від 07.05.2020 року, від 23.06.2020 року та від 12.08.2020 року.

Відповідно до ч. 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів у відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 в їх сукупності, у тому числі: відсутність у нього постійного місця роботи та сталого джерела доходу, вік, відсутність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, репутацію, майновий стан, а також бере до уваги ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та суворість покарання, що загрожує в разі доведення винуватості.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не працює та не має постійного джерела доходу, не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного місця проживання, періодично змінював своє місце перебування та проживання, вчинив ряд злочинів в різних містах України і відносно нього є нерозглянуті кримінальні провадження в Краматорському міському суді Донецької області і Солом`янському районному суді м. Києва. Відтак з урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України, за один з яких передбачене покарання на строк до 15 років позбавлення волі, на переконання колегії суддів, обґрунтованими є доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що перебуваючи на волі він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а усвідомлюючи невідворотність покарання в разі доведення винуватості - здійснити спробу переховуватися від суду, вплинути на свідків у кримінальному провадженні.

Медичні документи, що містяться в матеріалах справи, свідчать про наявність у обвинуваченого ряду захворювань. Разом з тим, об`єктивних даних на підтвердження того, що стан здоров`я ОСОБА_10 перешкоджає його утриманню під вартою в умовах ДУ "Полтавська установа виконання покарань № 23", не встановлено.

Для з`ясування питань щодо тяжкості стану здоров`я обвинуваченого за клопотанням сторони захисту згідно з ухвалою суду від 12.08.2020 року по справі призначена судова стаціонарна комплексна комісійна судово-медична експертиза.

Аналізуючи доводи, наведені захисником в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, колегія суддів приходить до висновку, що обставини, на які посилається захисник, не можуть бути визнані такими, що є підставою для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший більш м`який, позаяк не спростовують факт існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідністю запобігання яким обґрунтоване клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Жодних даних, які свідчать про зміну та виникнення нових обставин, які істотно впливають на можливість продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 та можуть стати підставою для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який, стороною захисту не надано та судом в ході судового засідання не встановлено.
Враховуючи викладене, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , не зникли, а застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки не здатне запобігти можливості ухилитись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, вплинути на свідків, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, наявність підстав, передбачених ч. 3 ст. 331 КПК України, та оскільки судовий розгляд справи не закінчений, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду справи в режимі відеоконференції, посилаючись на незадовільний стан здоров`я.

Відповідно до листа Полтавської міської медичної частини № 23 філії Державної установи "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" в Полтавській області № 9 від 11.01.2020 року, громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває під динамічним наглядом в стаціонарі Полтавської міської медичної частини № 23 з діагнозом: Хронічний лівобічний пієлонефрит в стадії загострення. СКБ. Множинні кісти лівої нирки. Уретральний катетер. Хронічний холецисто-панкреатит. Остеохондроз попереково-крижового відділу хребта, радикулопатія S1 справа з вираженим больовим м`язовотонічним синдромом сенестопатичними порушеннями. Отримує симптоматичне лікування. Рекомендовано за станом здоров`я проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин та необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.

Враховуючи викладене, наявні у справі документи щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 , який в даний час утримується в Державній установі "Полтавська установа виконання покарань № 23", колегія суддів вважає за можливе наступне судове засідання у справі провести в режимі відеоконференції.

Керуючись ст. 331, 335, 336 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, починаючи з 10 год. 30 хв. 02 жовтня 2020 року по 10 год. 30 хв. 30 листопада 2020 року включно.
Провести наступне судове засідання у даній справі за допомогою відеоконференції під час трансляції з Державної установи "Полтавська установа виконання покарань № 23".
Зобов`язати Державну установу "Полтавська установа виконання покарань № 23" забезпечити:
- участь обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні 20 жовтня 2020 року о 09 год. 00 хв.;
- працездатність апаратного комплексу для відеоконференцзв`язку з Ленінським районним судом м. Полтави.
Ухвала в частині продовження застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3