УХВАЛА

04 листопада 2020 року
м. Київ
Справа № 1-20/2004
Провадження № 13-88зво20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19
перевірила заяву засудженого ОСОБА_20 про перегляд вироку Димитровського міського суду Донецької області від 13 лютого 2004 року з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом і
ВСТАНОВИЛА:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, вироком Димитровського міського суду Донецької області від 13 лютого 2004 року ОСОБА_20 засуджено за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі КК), і на підставі ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК остаточно визначено покарання у виді 7 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 510 грн. В апеляційному порядку вирок не переглядався.
Ухвалою Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року в задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_20 відмовлено, а судове рішення залишено без зміни.
20 жовтня 2020 року заявник ОСОБА_20 , не погоджуючись із постановленим щодо нього вироком, звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд вироку у зв`язку з встановленням рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Ошурко проти України» від 08 вересня 2011 року порушення Україною статті 3 та пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція).

Зокрема, заявник просить скасувати вирок Димитровського міського суду Донецької області від 13 лютого 2004 року щодо нього, врахувати зміст рішення ЄСПЛ у справі «Ошурко проти України» від 08 вересня 2011 року й констатовані порушення Конвенції. Звертає увагу на приховування судом факту втрати заявником зору (повна сліпота) на досудовому слідстві.
02 листопада 2020 року вказана заява з Верховного Суду України була передана на розгляд до Великої Палати Верховного Суду (далі Велика Палата).
Перевіривши наведені у заяві доводи та долучені до неї матеріали, Велика Палата вважає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_20 необхідно відмовити з огляду на таке.
08 вересня 2011 року ЄСПЛ ухвалено остаточне рішення у справі «Ошурко проти України» (заява № 33108/05), в якому констатовано порушення Україною міжнародних зобов`язань щодо ОСОБА_20 , а саме: порушення статті 3 Конвенції щодо поганого поводження, якому було піддано заявника під час тримання його під вартою, щодо відсутності адекватного та належного лікування та щодо процесуального аспекту у зв`язку з неадекватністю розслідувань, проведених національними органами влади за фактом поганого поводження із заявником; статті 5 Конвенції у зв`язку з затримкою звільнення заявника з-під варти. У зв`язку з цим ЄСПЛ ухвалив cтягнути з держави на користь заявника 21 000 євро на відшкодування моральної шкоди та 30 євро матеріальної шкоди.
Заяви ОСОБА_20 щодо порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ, визнані ЄСПЛ неприйнятним відповідно до пункту 4 статті 35 Конвенції й розцінені як явно необґрунтовані у значенні підпункту «а» пункту 3 статті 35 Конвенції.
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, вказані судові рішення були предметом перегляду Верховним Судом України в порядку глави 32-1 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року (далі КПК 1960 року). За наслідками розгляду Верховним Судом України було прийнято постанову від 23 квітня 2012 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_20 про скасування вироку Димитровського міського суду Донецької області та ухвали Верховного Суду України від 21 вересня 2004 року.

Станом на час надходження заяви ОСОБА_20 до Великої Палати діють норми глави 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) і Велика Палата наділена повноваженнями на здійснення кримінального провадження за виключними обставинами з підстав, передбачених статтею 459 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 459 КПКвиключними обставинами визнаються:
1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
Статтею 33 цього Кодексу визначено, що кримінальне провадження за виключними обставинами з підстави, визначеної п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК, здійснюється Великою Палатою Верховного Суду.
Однак доводи, наведені у заяві ОСОБА_20 про перегляд судового рішення у справі заявника щодо порушень, які встановлені у рішенні ЄСПЛ у справі «Ошурко проти України» від 08 вересня 2011 року, вже були предметом перегляду Верховним Судом України, і в задоволенні заяви було відмовлено постановою від 23 квітня 2012 року.
Велика Палата не має процесуальних повноважень повторно переглядати вказані судові рішення за заявою ОСОБА_20 в порядку п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК.
Отже, підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_20 про перегляд судових рішень щодо нього за виключними обставинами у зв`язку зі встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом відсутні. Тому у відкритті провадження за заявою ОСОБА_20 потрібно відмовити, а заяву з усіма доданими матеріалами повернути заявнику.
Керуючись статтями 459, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_20 про перегляд вироку Димитровського міського суду Донецької області від 13 лютого 2004 року з підстави встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
Заяву з усіма доданими матеріалами повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 ОСОБА_19