Справа № 759/8263/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/537/2020 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, пенсіонера у зв`язку з інвалідністю, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

визнано невинуватим у відповідності до п.1 ч.1 ст.373 КПК України, у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням того, що вчинено злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 16.04.2017р. приблизно о 07.20 год. знаходячись у приміщенні складу магазину № 26, розташованому по бул. Кольцова, 14-М в м. Києві, маючи вільний доступ до приміщення складу вказаного магазину, діючи умисно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав пакети для фасовок у рулонах, штрих-код 64/381524, в кількості 269 одиниць, вартістю 19,78 грн. (з ПДВ) кожний, загальною вартістю 5319,74 грн.; пакети для фасовок у рулонах, штрих-код 64/464305, в кількості 66 одиниць, вартістю 64,92грн. (з ПДВ) кожний, загальною вартістю 4284,72грн., а всього на загальну суму 9604,46грн. (з ПДВ), що належать ТОВ «Сільпо-Фуд», перевізши ці пакети на візку у підсобне приміщення. Того ж дня ОСОБА_7 , скориставшись, що за його діями ніхто не спостерігає, вивіз на візку вказане майно з приміщення магазину № 26 по бул. Кольцова, 14-М в м. Києві, після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши своїми злочинними діями ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на суму 9604,46 грн.
Крім цього, ОСОБА_7 19.04.2017р. приблизно о 07.20год., знаходячись на території складу магазину № 26, розташованому по бул. Кольцова, 14-М в м. Києві, маючи вільний доступ до приміщення складу даного магазину, діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, намагався таємно викрасти пакети для фасовок в рулонах, штрих-код 381524, в кількості 200 одиниць, вартістю 15,83грн. (без ПДВ), за кожний, загальною вартістю 3166 грн., що належить ТОВ «Сільпо-Фуд», перевізши ці пакети на візку у підсобне приміщення даного магазину, для подальшого вивезення з території магазину № 26, однак не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки його було затримано на місці вчинення злочину працівниками охорони вказаного магазину та виявлено місце зберігання товарно-матеріальних цінностей, які ОСОБА_7 намагався таємно викрасти.
Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка); ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, а саме у вчинення незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у відповідності до п.1 ч.1 ст.373 КПК України, у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та виправдано у зв`язку з не доведенням того, що вчинено злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 . Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить провести у кримінальному провадженні повний судовий розгляд та повторно дослідити докази у кримінальному провадженні. Скасувати вирок Святошинського районного суду м. Києва від 24.06.2019 яким виправдано ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 1-го року позбавлення волі, за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2-ох років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України призначити покарання у виді 2-ох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України встановити іспитовий строк 1 рік, покласти обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок суду першої інстанції є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог Кримінального процесуального закону.
Згідно вироку суду під час дослідження безпосередньо у суді актів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 19.04.2017, яким виявлено недостачу 200, 269 та 66 рулонів пакетів (том 1 с.а. 55, 56). Однак суд не поклав зазначені акти в основу обвинувального вироку, визнавши їх при цьому не належними та не допустимими доказами, оскільки, на думку суду, в них не зазначено скільки саме пакетів отримав магазин, скільки було використано, залишок не використаних пакетів, та у зв`язку з цим їх недостача.
На думку прокурора висновок суду щодо визнання акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 19.04.2017 та акту від 16.04.2017, який взагалі не взято до уваги судом, не належними та недопустимими доказами, оскільки, на думку суду, в них не зазначено скільки саме пакетів отримав магазин, скільки було використано, залишок не використаних пакетів, та у зв`язку з цим їх недостача, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи за наявних в матеріалах провадження доказів, оскільки вказані акти інвентаризації товарно матеріальних цінностей містять відомості щодо отримання магазином товару, обліку, та факту нестачі на момент проведення інвентаризації.
Крім того, судом досліджені відеозаписи з камер відео спостереження магазину №26 ТОВ «Сільпо Фуд», розташованого по бул. Кольцова, 14-М в м. Києві, та згідно вироку суду, з них вбачається як ОСОБА_7 перевозить на візку пакети та виходить на вулицю. Однак, як під час досудового розслідування так і в суді, обвинувачений заявляв, що 16.04.2017 він на візку перевіз пакети з підсобного приміщення, а потім по пандусу через центральний вхід до торгового залу магазину. Такі твердження обвинуваченого судом не перевірені, отже також не можуть бути покладені в основу виправдувального вироку.
Прокурора звертає увагу на те, що відеозаписи з камер відеоспостереження магазину №26 ТОВ «Сільпо Фуд», розташованому по бул. Кольцова, 14-А в м. Києві від 14.04.2017, 16.04.2017, 17.04.2017 та 19.04.2017 повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів.
Сторона обвинувачення вважає, що показання свідків обвинувачення та письмові докази зібрані під час досудового розслідування і безпосередньо досліджені в суді є належними та допустимими доказами, які своєю сукупністю доводять вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Прокурор зазначає, що під час судового розгляду залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, оскільки судом взагалі не взято до уваги, не надано належної оцінки та не відображено в судовому рішенні письмові докази сторони обвинувачення, а саме відеозаписи з камер відеспостереження магазину №26 ТОВ «Сільпо Фуд» за 17.04.2017 на яких зафіксовано фактичні обставини вчинення зазначених злочинів обвинувачених, які прямо підтверджують епізод від 19.04.2017 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
Окрім того висновок суду щодо визнання акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 19.04.2017 та акту від 16.04.2017, який взагалі не в`язко до уваги судом, не належним та не допустимим доказами, оскільки, на думку суду, в них не зазначено скільки саме пакетів отримав магазин скільки було використано, залишок не використаних пакетів, та у зв`язку з цим їх недостача, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки вказані акти інвентаризації товарно-матеріальних цінностей місять відомості щодо отримання магазином товару, обліку, та факту нестачі на момент проведення інвентаризації.
Також прокурор звертає увагу на те, що судом першої інстанції безпосередньо після допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час судового розгляду, зроблено висновок, що вони не підтверджують обвинувачення пред`явлене у кримінальному провадженні, а навпаки його спростовують, є необґрунтованим.
Апелянт стверджує, що усі зібрані по справі докази отримані в порядку встановленому КПК України згідно з Главою 4.1 та відповідно положень ст.ст. 85,86 КПК України є належними та допустимими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Тому, на думку прокурора, судовий розгляд вказаного кримінального провадження є не повним та вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24.06.2019 є незаконним, в якому висновки суду є невідповідними, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та винесеним з істотним порушенням вимог Кримінального процесуального закону, тому підлягає скасуванню на підставі п.п. 1,2,3 ч.1 ст.409 КПК України, з ухваленням нового вироку.
Заслухавши доповідь судді,
пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,
пояснення захисника ОСОБА_8 , яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила залишити вирок суду першої інстанції без змін,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього ж Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку відповідності нормам кримінального та процесуального закону, фактичним обставинам кримінального провадження, а також дослідженим у судовому засіданні доказам.
Ухвалюючи вирок, суд, у відповідності зі ст.368 КПК України, повинен вирішити питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.
При цьому, положеннями ст.94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів ? з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи, згідно правил ст.62 Конституції України, не можна виходити з припущень, а лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
За змістом цієї норми закону в мотивувальній частині виправдувального вироку мають бути викладені результати дослідження, аналізу та оцінки доказів у справі, як тих, що були зібрані стороною захисту, так і тих, що зібрані стороною обвинувачення, в тому числі і поданих у судовому засіданні.
Так, колегія суддів вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, в ньому викладено формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , а також підстави виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Ухвалюючи виправдувальний вирок, суд, під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на підставі яких було пред`явлено ОСОБА_7 обвинувачення, допитав безпосередньо свідків, навів детальний аналіз усіх досліджених доказів і дав належну оцінку кожному з них в їх сукупності і взаємозв`язку.
З матеріалів кримінального провадження та, зокрема, виправдувального вироку вбачається, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України не визнав та показав, що працював завгоспом у магазині «Сільпо» приблизно 10 років. У березні 2017р. його посаду скоротили, але не звільнили, оскільки він є особою з інвалідністю. Керівник відділу кадрів запропонувала йому посаду продавця, але фактично виконувати ті обов`язки, що були у нього раніше. Чи був про це наказ не знає. На роботу він виходив три дні в тиждень з 07.00 год. до 16.00 год. Пакети приходили по накладних на магазин. За них ніхто не розписувався. Облік їх не вівся, переоблік також. Витрати пакетів різні, а поставки завжди йшли однаково, тому завжди був їх залишок, який він тримав на другому поверсі, оскільки вся будівля належить ТОВ «Фоззі Фуд». 16.04.2017р. був Великдень, у нього був вихідний день, але оскільки це було свято, то він розумів, що пакетів не вистачить, тому вийшов на роботу і щоб забезпечити магазин пакетами він звозив їх з другого поверху у зал. Тримав їх на другому поверсі для того щоб їх не зафіксувало КРУ, оскільки це порушення. На другому поверсі були не лише пакети, а й касовий папір та інший розхідний матеріал. Їх наявність ніде не фіксувалась, але про такий «НЗ» всі знали. Необхідність такого запасу була зумовлена тим, що не завжди всього вистачало, наприклад того разу пакетів не вистачало, вони були доставлені лише наступного дня 17.04.2017р. Якщо з другого поверху необхідно було небагато знести, то він йшов сходами, а коли предметів було багато, то він звозив на візку вниз на вулицю і заїжджав центральним входом у магазин по пандусу. У магазині також є склад і там також тримають пакети. У підсобному приміщенні, з якого були вилучені пакети, що повинно було зберігатись не знає, він там зберігав розхідний матеріал. Доступ до нього мали, крім нього, начальник охорони та черговий на рампі. 19.04.2017р. у нього був робочий день, крім того у цей день також очікувалось багато покупців. Двері, які ведуть на вулицю з підсобного приміщення замикаються. Спускаючи з другого поверху пакети, залишав в підсобному приміщенні на першому поверсі, а потім через вулицю завозив у торговий зал, оскільки так легше та зручніше.
19.04.2017р. він працював, коли до нього зайшли працівники поліції та представник охорони магазин, які звинуватили його у розкраданні. В кабінеті та автомобілі пакетів не було. Пакети були лише у підсобному приміщенні магазину. Автомобіль оглядали, але протокол не складали. Особисто у нього пакетів не вилучали. Вважає себе невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, оскільки крадіжок не вчиняв.
Зазначених показів ОСОБА_7 дотримався і в ході апеляційного перегляду даного провадження.
Натомість, ключовими доказами сторони обвинувачення, на якому ґрунтувалося обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.1 ст.185; ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, так які були досліджені судом першої та апеляційної інстанцій є:
- покази представника потерпілого ТОВ «Сільпо Фуд» ОСОБА_12 , який показав, що працює начальником відділу охорони у магазині ТОВ «Сільпо-Фуд» на бул. Кольцова 14-М. ОСОБА_7 працював у магазині приблизно з 2010р. на посаді завідуючого господарством, назва посади змінювалась, але його обов`язки від цього не змінювались. ОСОБА_7 був відповідальний за збереження матеріальних цінностей. Про факти викрадення пакетів стало відомо з відеоспостереження. На той момент ОСОБА_7 працював продавцем торгового залу, тобто повинен був працювати у залі. Переведено на цю посаду його було для того щоб не звільняти, оскільки відбулось скорочення. Проте фактично ОСОБА_7 виконував і частково функції завідуючого господарством, але вже на той момент доступу до складських приміщень не мав. Складські приміщення це все, що знаходиться не в торгівельному залі. Крадіжка була вчинена з підсобного приміщення, ключі від якого мали прийомщики. Крім того, в день, коли виявили крадіжку ОСОБА_7 мав вихідний. Кількість пакетів на складі встановлювалась переобліком, що проводився кожного тижня, а кількість пакетів, яку беруть працівники у зал не регулюється та не контролюється. Технічних приміщень, які належать ТОВ «Сільпо Фуд» і мають вхід з вулиці немає. Де зберігались ключі, які використовував ОСОБА_7 не знає, напевно, він їх забирав додому. Самостійно продавці за необхідними їм предметами у складські приміщення не заходили. Після того, як на відео помітили що ОСОБА_7 вивозить пакети, виявили недостачу. Пакети зберігались на першому поверсі. На другому поверсі також є складські приміщення, але вони вже не використовуються, а ОСОБА_7 вивозив пакети на другий поверх.
- покази свідка ОСОБА_13 , яка показала, що працює завідуючою відділу у магазині ТОВ «Сільпо-Фуд» на бул. Кольцова 14-М. Точну дату не пам`ятає, була понятою при вилученні пакетів. Їх вилучали у кімнаті, яка знаходиться поза територією магазину. кімната знаходиться у тому ж приміщенні, що і магазин. Кому вона належить не знає. Під час проведення слідчої дії у кімнаті були: патрульний, слідчі, двоє понятих, начальник охорони, а також ОСОБА_7 . Кількість пакетів не пам`ятає. Крім пакетів у кімнаті були ще речі: дошки, столи, стільці, чи повинні там зберігатись пакети не знає. Вказане приміщення закривалось, хто мав ключі не знає. ОСОБА_7 мав ключі від багатьох приміщень. Коли щось було необхідно, то він видавав. На момент, коли працював ОСОБА_7 пакети зберігались на другому поверсі. Коли отримували пакети ніде не розписувались, просто брали скільки необхідно.
- покази свідка ОСОБА_11 , яка показала, що працює фахівцем з приймання та обліку товарів у магазині ТОВ «Сільпо-Фуд» на бул.Кольцова 14М. Точну дату та час не пам`ятає, була понятою, коли вилучались пакети у приміщенні, що знаходиться у одному приміщенні, що і магазин та має вихід і в магазин, і на вулицю. У цій кімнаті знаходився повний візок пакетів у рулонах, а також якісь інші речі, наприклад, коробки. Точну кількість пакетів не пам`ятає. Тоді у кімнаті був начальник охорони, працівники поліції та деякий час обвинувачений. До цих подій, пакетами займався ОСОБА_7 , він їх розвозив, де він їх зберігав не знає, спеціального місця для цього не було, їх обліком ніхто не займався. Пакети приходять кожного тижня незалежно від того чи вони закінчуються. Коли працював ОСОБА_7 , адміністрація рахувала залишок пакетів.
- витяг з ЄРДР №0003350 від 20.04.2017 ( а.с.51-52);
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.04.2017р. відповідно до якого керуючий магазину ТОВ «Сільпо Фуд» ОСОБА_14 повідомила про крадіжку майна працівником магазину (том 1 а.с.43);
- протокол огляду місця події від 19.04.2017р., який проведено у технічному приміщенні магазину «Сільпо» за адресою: м.Київ, бул.Кольцова, 14М. У вказаному приміщенні виявлено та вилучено 10 упаковок з полімерного матеріалу в рулонах (том 1 а.с.44-50);
- акти інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 19.04.2017р., яким виявлено недостачу 200, 269 та 66 рулонів пакетів (том 1 а.с.55, 56);
- копія договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.04.2011р. укладений між ОСОБА_7 , який займає посаду спеціаліста по комплексному обслуговуванні та ТОВ «Фоззі-Фуд» (том 1 а.с.58);
- копія акту прийому товарів від 02.04.2017р. в якому зазначено, що було отримано 560 та 30 рулонів пакетів (том 1 а.с.59);
- копія акту прийому товарів від 09.04.2017р. та копія накладної в яких зазначено, що було отримано 420 рулонів пакетів (том 1 а.с.60, 61);
- довідка ТОВ «Сільпо-Фуд» про вартість викраденого товару, а саме 200 рулонів пакетів, що становить 3166грн. (том 1 а.с.62);
- копія посадової інструкції від 27.12.2010р. фахівця з комплексного обслуговування ТОВ «Фоззі Фуд» ОСОБА_7 (том 1 а.с.63-66);
- копія наказу №2547 К ТОВ «Фоззі Фуд» від 08.10.2008р. про прийняття на роботу ОСОБА_7 на посаду завідувача господарства у магазині №27 (том 1 а.с.67);
- копія акту нанесеного збитку від 19.04.2017р., а саме 200 рулонів пакетів на суму 3955,20грн. (з ПДВ) (том 1 а.с.68);
- копія бланку ввідної орієнтації працівника магазину «Сільпо», де вказано, що ОСОБА_7 ознайомлений з рядом питань щодо обов`язків, техніки безпеки, а також інших питань, що стосуються умов праці 15.11.2016р. (том 1 а.с.69);
- протокол огляду диска від 19.05.2017р. з 2 відеозаписами камер спостереження, встановлених у приміщенні магазину №26, розташованого на бул. Кольцова, 14-М в м. Києві. На першому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_7 переміщує на візку з приміщення складу до підсобного приміщення рулони в пакетах, після чого вивозить їх з магазину. На другому відеозаписі зафіксовано, як ОСОБА_7 переміщує на візку з приміщення складу до підсобного приміщення рулони в пакетах. (том 1 а.с.74-75);
- наданої стороною захисту копії трудової книжки, відповідно до якої 08.10.2008р. ОСОБА_7 прийнято на посаду завідувача господарством у господарчий відділ магазину №27 ТОВ «Фоззі Фуд»; 09.06.2009р. переведено на ту ж посаду у магазин №14; 16.11.2009р. у магазин №27; 01.04.2011р. переведено на посаду фахівця з комплексного обслуговування; 02.11.2016р. переведено на посаду продавця продовольчих товарів відділу свіжих продуктів магазину №27; 16.11.2016р.. звільнено згідно з п.5 ст.36 КЗпП за переведенням до ТОВ «Сільпо-Фуд»; 17.11.2016р. прийнято продавцем продовольчих товарів відділу свіжих продуктів магазину №26 ТОВ «Сільпо-Фуд»; 12.05.2017р. звільнено за власним бажанням. (том 1 а.с.149-154).
Так, посилання прокурора щодо допущеної судом першої інстанції неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням кримінального процесуального закону, є необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Навпаки, суд першої інстанції, керуючись законом, всебічно, повно та неупереджено дослідив наявні у справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Доводи прокурора про те, що висновок суду щодо визнання акту інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 19.04.2017 та акту від 16.04.2017, який взагалі не взято до уваги судом, не належним та не допустимим доказами, оскільки, на думку суду, в них не зазначено скільки саме пакетів отримав магазин скільки було використано, залишок не використаних пакетів, та у зв`язку з цим їх недостача, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки вказані акти інвентаризації товарно-матеріальних цінностей місять відомості щодо отримання магазином товару, обліку, та факту нестачі на момент проведення інвентаризації.
Доводи прокурора про те, що відеозаписи з камер відеоспостереження магазину № НОМЕР_1 ТОВ «Сільпо Фуд», розташованому по бул. Кольцова, 14-А в м. Києві від 14.04.2017, 16.04.2017, 17.04.2017 та 19.04.2017 підтверджують факт вчинення злочинів обвинуваченим, є безпідставними. Так в ході апеляційного розгляду справи дані відеозаписи були переглянуті. На даних відеозаписах відображене переміщення обвинуваченого теліжки з пакетами з одного поверху магазину до іншого, з одного приміщення магазину до іншого. І все це відбувається на території магазину, а не за його межами.
Щодо доводів прокурора про те, що судом першої інстанції безпосередньо після допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під час судового розгляду, зроблено неправильний висновок, що вони не підтверджують обвинувачення пред`явлене у кримінальному провадженні, а навпаки його спростовують - є необґрунтованим. Під час апеляційного перегляду вироку суду, були прослухані показання даних свідків. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дані свідки повністю підтвердили показання обвинуваченого з приводу того, що пакети видавались ОСОБА_7 працівникам магазину по мірі необхідності, при цьому їх кількість та видача не фіксувалась. Також дані свідки зазначали, що недостачі в магазині з вини ОСОБА_7 пакетів не було, а навпаки, він завжди мав запаси пакетів для потреб магазину.
Доводи прокурора про те, що під час судового розгляду залишились недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, оскільки судом взагалі не взято до уваги, не надано належної оцінки та не відображено в судовому рішенні письмові докази сторони обвинувачення, а саме відеозаписи з камер відеоспостереження магазину №26 ТОВ «Сільпо Фуд» за 17.04.2017 на яких зафіксовано фактичні обставини вчинення зазначених злочинів обвинувачених, які прямо підтверджують епізод від 19.04.2017 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тим більше в суді апеляційної інстанції було задоволено клопотання про дослідження всіх доказів, які, на думку прокурора, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів.
Інші доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів враховує також те, що стороною обвинувачення не надано належних та допустимих доказів, які би підтверджували розмір завданої шкоди, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони інкримінованих обвинуваченому злочинів.
Жодних експертиз, які би підтверджували розмір завданої шкоди у ході кримінального провадження проведено не було.
Наявні в матеріалах провадження довідки про вартість майна та акт понесеного збитку колегія суддів не розглядає як допустимий доказ, оскільки ці документи видавалися зацікавленою стороною.
Дослідивши вказані докази, проаналізувавши їх, та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не було доведено поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами те, що ОСОБА_7 маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинив крадіжку, а також незакінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна, отже обвинувачення ґрунтується на припущеннях, які не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, а тому ОСОБА_7 необхідно визнати невинуватим у відповідності до п.1 ч.1 ст.373 КПК України у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та виправдати у зв`язку з не доведенням того, що вчинено злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 .
Колегія суддів звертає увагу на положення ст.62 Конституції України та ч.1 ст.17 КПК України, якими передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддано покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. А також п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав та основних свобод, в якому зазначено, що кожен обвинувачений в скоєнні кримінального злочину вважається невинним, до тих пір поки його винність не буде встановлена в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які отримані незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
У відповідності до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа, відповідно п.1 ч.1 ст.373 КПК України.
На думку колегії суддів, вищезазначених вимог закону суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 дотримався в повному обсязі.
Таким чином, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення щодо визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_7 за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.
Порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які можуть бути підставою скасування чи зміни рішення суду першої інстанції колегією суддів не встановлено.
Таким чином, виправдувальний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, оскільки постановлений згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів для його ухвалення, а тому підстав для його скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4