Справа №585/1685/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/41/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 585/1685/20 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2020, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту,

УСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні запобіжного заходу, оскільки підозра є необґрунтованою та не доведено обставин, які б свідчили про наявність ризику його можливого переховування від органів досудового розслідування і суду. При цьому слідчим суддею не враховано відсутність у нього судимостей, фактів притягнення до адміністративної відповідальності, його позитивні характеристики, наявність міцних соціальних зв`язків, відсутність майнової шкоди, майновий стан та репутацію. Звертає увагу, що слідчим і прокурором не доведено неможливості застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу, а слідчим суддею порушено його право на захист, оскільки при вирішенні клопотання слідчого його захист здійснював адвокат ОСОБА_9 , а не адвокат ОСОБА_10 , з яким у нього була укладена угода.

05.11.2020 до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим із прокурором Сумської місцевої прокуратури, звернувся слідчий Роменського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_12 у кримінальному провадженні № 0000474 підозрюється за ч. 2 ст. 296 КК щодо вчинення хуліганських дій, які мали місце 11.07.2020 в АДРЕСА_2 , де знаходиться кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

26.09.2020 складено повідомлення ОСОБА_12 про підозру, але останній на той час перебував за кордоном, тому повідомлення пред`явлено його матері, а 30.10.2020 ОСОБА_12 особисто повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК.

Зважаючи на те, що ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років та існують ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, тому слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням певних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2020 клопотання слідчого задоволено частково і до ОСОБА_12 застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло з 21:00 до 07:00 та покладенням на нього обов`язків. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що повідомлена ОСОБА_12 підозра є обґрунтованою і існує ризик того, що він може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цьому ризику.

Вислухавши суду-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Застосувавши запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про застосування до ОСОБА_12 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт, а не будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, а також дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 181 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, зокрема наявність у органу досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК, існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, на який вказував слідчий у своєму клопотанні, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Так, ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4-х років, існує реальний ризик того, що підозрюваний може перераховуватися від органів досудового розслідування та суду і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеному в ухвалі слідчого судді ризику.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178 і ч. 1 ст. 194 КПК: витягом із ЄРДР, протоколами проведення слідчого експерименту, допиту потерпілого, свідків та підозрюваного, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує судову практику ЄСПЛ, який у рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п.175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що суд, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення».

Необхідно також мати на увазі, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п. 55 рішення ЄСПЛ від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88).

Таким чином, наявні докази є достатніми у теперішній час для визнання підозри обґрунтованою, а доведення факту вчинення злочину є завданням подальшого розслідування.

Незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, у тому числі і тим обставинам, на які посилається підозрюваний у своїй апеляційній скарзі.

Є обґрунтованим заявлений у клопотанні слідчого ризик того, що ОСОБА_12 із-за тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання йому винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а врахування тяжкості злочину при цьому має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно правової позиції ЄСПЛ небезпека ризику переховування від органів досудового розслідування і суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю інформації про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

Крім того, як було встановлено слідчим суддею, після подій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_12 , останній на тривалий час виїздив за межі України, що в певній мірі також доводить наявність відносно ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК. При цьому, доводи апеляційної скарги про добровільність повернення підозрюваного в Україну не вказують про відсутність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Колегія суддів на підставі ст. 178 КПК і наданих сторонами кримінального провадження матеріалів враховує та оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_12 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, міцність його соціальних зв`язків, майновий стан, підстави та можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний період доби, який відповідатиме фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаному ризику.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 про молодий вік, наявність постійного місця проживання, відсутність попередніх судимостей, позитивної характеристики, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки зазначені обставини не є такими, що унеможливлюють застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту або ж знижують (зменшують) ймовірність реалізації ризику, розглянутого вище. Ці обставини повинні враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими КПК пов`язує можливість тримання особи під домашнім арештом, так як запобіжний захід спрямовується виключно на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, хоча і шляхом певного обмеження його особистих прав.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення права на захист, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволення не підлягають, оскільки захист ОСОБА_12 спочатку здійснював за дорученням регіонального центру з надання правової допомоги адвокат ОСОБА_13 , від послуг якого підозрюваний відмовився, внаслідок чого за ухвалою слідчого судді призначений інший захисник адвокат ОСОБА_9 , від послуг якого ОСОБА_12 також відмовився.

З огляду на це, ураховуючи, що адвокат ОСОБА_10 не мав можливості вчасно з`явитися до суду для забезпечення захисту підозрюваного, тому слідчий суддя цілком правильно дійшов висновку, що така процесуальна поведінка підозрюваного має ознаки зловживання правами і направлена на затягування розгляду клопотання, здійснивши судовий розгляд клопотання слідчого у межах повноважень за участі адвоката ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, оскаржена ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підозрюваного без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 10.11.2020 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4