Справа № 462/7506/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/550/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року про продовження строку тримання під вартою,

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 червня 2020 року включно із визначенням застави в розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 28 815,00 грн. У разі внесення застави, покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися з м. Львова без дозволу прокурора, суду; 3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання; 4) утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками; 5) докласти зусиль для пошуку роботи.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою змінити раніше обраний щодо обвинувачений ОСОБА_6 на цілодобовий арешт за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_7 покликається на такі доводи: суд дійшов передчасного рішення про наявність підстав для подальшого утримання в умовах СІЗО ОСОБА_6 , який визнає провину та щиро кається у вчиненому. Зокрема, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , класифікується як середньої тяжкості та не обовязково повинен тягнути призначення покарання виключно у виді позбавлення волі у разі визнання винним. При цьому, в останнього наявні міцні соціальні зв`язки- (дружина, діти), і він демонструє бажання виправитись.

Захисник ОСОБА_7 та прокурор, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явились.
Від захисника ОСОБА_7 на адресу суду скеровано клопотання, у якому він просить у зв`язку з запровадженим на території України карантином розгляд його апеляційної скарги проводити без його участі, Доводи апеляційної скарги підтримує у повному обсязі.
Від прокурора ОСОБА_9 на адресу суду надійшло клопотання, у якому просить розгляд справи проводити без його участі. Додатково повідомляє, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 заперечує, просить ухвалу суду про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу залишити без змін. Крім того, звертає увагу, що 25 червня 2020 року Залізничним районним судом ухвалено вирок щодо ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргазадоволенню не підлягає з таких підстав.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 у справі № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Зобов`язано Верховну Раду України привести нормативне регулювання, встановлене частиною другою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним і таким, що не може бути оскаржено.
Конституційний Суд України вважає, що неможливість своєчасного апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює ефективну та оперативну (дієву) перевірку правомірності обмеження конституційного права особи на свободу на стадії судового розгляду. Неможливість оскарження особою чи її захисником в апеляційному порядку ухвали суду про продовження строку тримання під вартою створює умови, за яких помилкове рішення суду першої інстанції, чинне протягом тривалого часу, може призвести до тяжких невідворотних наслідків для зазначеної особи у вигляді безпідставного обмеження її конституційного права на свободу.
Надання особі права на апеляційний перегляд судового рішення про продовження строку тримання під вартою під час судового провадження є проявом гарантії виконання державою міжнародних зобов`язань зі створення умов із забезпечення кожному підозрюваному, обвинуваченому (підсудному) дієвого юридичного засобу захисту його конституційних прав і свобод відповідно до міжнародних стандартів, потрібною гарантією відновлення порушених прав, свобод і інтересів людини, додатковим механізмом усунення помилок, допущених судом першої інстанції під час розгляду кримінальних справ до ухвалення рішення по суті.
Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
Пунктом 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень.
Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, до кожного учасника кримінального провадження застосовується належна правова процедура та гарантується право на перегляд судового рішення в порядку, передбаченому КПК України.
Як вбачається з матеріалів контрольного провадження № 462/7506/19 в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Ухвалою ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року продовжено, застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою.
Суд дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою із визначенням застави, врахувавши при цьому, що існують достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки раніше обвинувачений не з`являвся на виклики слідчого, суду, був оголошений в розшук, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки щодо нього перебувають провадження у Франківському та Галицькому районних судах м. Львова. Окрім цього існують обставини, котрі були вірно враховані при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність вагомих доказів про вчинення кримінального правопорушення, відсутність постійного місця працевлаштування.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується, що з моменту взяття ОСОБА_6 під варту та до моменту вирішення клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка давала б суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, та дійшов обґрунтованого висновку про існування таких обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Всі викладені захисником обвинуваченого в апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні їм строку дії запобіжного заходу і їм надана належна оцінка.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог кримінального процесуального закону, розглянув питання доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу та постановив ухвалу у відповідності до вимог чинного законодавства, на підставі повної і об`єктивної оцінки наявних у суду матеріалів, а тому доводи апеляційної скарги захисника про допущені судом першої інстанції істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає неспроможними.
Судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали суду про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 28 квітня 2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3