У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження з обвинувальним актом, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 18.05.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 24 квітня 2020 року близько 22 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за раптово виниклим умислом, під час словесного конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_6 , умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, наніс останній один удар кулаком правої руки по обличчю, а саме у верхню ділянку носа зі сторони правого ока, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді травми носу із переломом кісток носу зі зміщенням відламків, садном та крововиливом м`яких тканин спинки носу, забоїв з набряками та крововиливами повік правого ока, які згідно висновку судово - медичного експерта № 02-01/459 від 25.05.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми протиправними діями, що виразились в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Під час підготовчого судового засідання від потерпілої ОСОБА_6 надійшло письмове клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.

Потерпілій зрозумілі наслідки відмови від обвинувачення.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 проти закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення не заперечила.

Обвинувачений ОСОБА_5 , якому роз`яснено наслідки закриття провадження, розуміючи суть пред`явленого обвинувачення, підтримав клопотання потерпілої та просив кримінальне провадження відносно нього закрити.

Прокурор ОСОБА_3 проти закриття кримінального провадження з наведених підстав не заперечувала.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.
За приписами пункту 1 частини першої статті 477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, у тому числі, частиною 2 статті 125 КК України.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною четвертою статті 26 КПК України встановлено, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV визначено, що суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 113 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Коваль проти України" від 19 жовтня 2006 року зазначено, що "основна мета статті 6 у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи "судом", який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення". Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому не пасивну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в якому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (див. рішення «Rowe and Davis v. the United Kingdom» [GC], заява № 28901/95, п. 60, ЄСПЛ 2000-II).

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28 жовтня 2010 року та "Боротюк проти України" від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, Суд нагадує, «що ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (див. рішення у справі «Сейдович проти Італії» (Sejdovic v. Italy) [ВП], № 56581/00, п. 86, ECHR 2006-II, з додатковими посиланнями).

Врахувавши те, що дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, беручи до уваги, що потерпіла ОСОБА_6 відмовилася від обвинувачення і дана відмова є добровільною, наслідки відмови від підтримання обвинувачення їй зрозумілі, жодних претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має; той факт, що обвинувачений не заперечує проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілої від підтримання обвинувачення, суд вважає можливим прийняти відмову потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлено, майнова шкода кримінальним проступком не завдана, процесуальні витрати відсутні, речових доказів немає.

Керуючись ч. 4 ст. 26, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 292, 314, 371, 372, 477 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_6 від обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесенідо Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 18.05.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів із дня її оголошення через Черкаський районний суд Черкаської області.

Суддя: ОСОБА_1