Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/5510/20 номер провадження 1-кп/215/762/20
ВИРОК
Іменем України

08 жовтня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області угоду про примирення, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 10.07.2020р., по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Суд визнав доказаним, що 09.07.2020р. приблизно об 11:30 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив повз дитячий майданчик, який розташований навпроти будинку АДРЕСА_3 , де знаходився малолітній ОСОБА_7 , та побачив на лавці, яка розташована біля вищевказаного дитячого майданчику, дитячий рюкзак чорно-сірого кольору.

В цей час та місці, у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме, дитячого рюкзака та майна, яке знаходилось в зазначеному рюкзаку, який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий зазначений вище прямий умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, розуміючи, що на дитячому майданчику біля будинку АДРЕСА_3 знаходяться малолітні особи без дорослих, скористався відсутністю уваги малолітнього ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до лавки та взяв до рук дитячий рюкзак, в якому знаходились належні потерпілому ОСОБА_6 та які перебували у користуванні малолітнього ОСОБА_7 , мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-M105G Galaxy M10», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи складає 2700,00 гривень, грошові кошти в розмірі 500 гривень, скакалка та акустична колонка моделі «JBL». Грошові кошти в розмірі 500 гривень, скакалка, рюкзак та акустична колонка для потерпілого ОСОБА_6 матеріальної цінності не складають.

Далі, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи таємно, з корисливих мотивів, утримуючи при собі дитячий рюкзак в якому знаходились мобільний телефон марки «Samsung» моделі «SM-M105G Galaxy M10», грошові кошти в розмірі 500 гривень, скакалка та акустична колонка моделі «JBL», з місця вчинення правопорушення (проступку) зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 2700,00 гривень.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

29 вересня 2020 року у даному кримінальному провадженні між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку передбаченому положеннями ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою підозрюваний та потерпілий, за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст. 471 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 1ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, викрадене майно повернуто потерпілому, при цьому підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185 КК України.

Сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке підозрюваний ОСОБА_4 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та потерпілому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому, узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 , а також потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні просять затвердити угоду про примирення, укладену між ними 29.09.2020р., та призначити обвинуваченому, узгоджену між ними міру покарання. При цьому потерпілий підтвердив, що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення осіб до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди зобов`язання.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст, укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілий в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

Згідно положень угоди про примирення ОСОБА_4 слід призначити, узгоджену сторонами угоди, міру покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 369, 373-376, 394, 469, 473 - 475 КПК України, суд -

П Р И Г О В О Р И В:
Затвердити угоду про примирення від 29.09.2020 р. у кримінальному провадженні за №1-кп/215/762/20 (215/5510/20), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 10.07.2020р., укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому, узгоджене між сторонами угоди про примирення від 29.09.2020 р., покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Речові докази: мобільний телефон «Samsung» моделі «SM-M105G Galaxy M10», чохол книжка синього кольору, рюкзак синьо-сірого кольору з написом «Monte Carlo», портативну колонку синього кольору з написом «JBL», скакалку чорного кольору з синіми ручками, що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку 28.07.2020р., залишити у користуванні останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати: за проведення судової товарознавчої експертизи, оформленою висновком експерта від 22.09.2020 №19/104-17/1/5/676 у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: