пр. № 1-кп/759/1863/20
СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді : ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0003954 від 01.10.2020р. стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яблуневе, Баришівського району, Київської області, українця, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засуджений, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він 25.09.2020р. приблизно о 23 год. 40 хв. керуючи автомобілем марки «ГАЗ-2705» номерний знак НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, вул. Ак. Булаховського, 26, рухаючись по дворовій території, порушив правила безпеки дорожнього руху, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження.
Так, ОСОБА_4 , 25.09.2020р. приблизно о 23 год. 40 хв., керуючи на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, технічно-справним автомобілем «ГАЗ-2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по дворовій території поблизу будинку № 26 по вул. Булаховського в м. Києві у бік виїзду на проїзну частину дороги вул. Булаховського, що є головною, зі швидкістю приблизно 5км./год.
В цей же час, попереду автомобіля «ГАЗ-2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував пішохід ОСОБА_5 , у напрямку до тротуару по вул. Булаховського. Пішохід ОСОБА_5 рухався у темпі швидкої ходи.
Розпочавши рух, ОСОБА_4 , здійснюючи маневр, повертаючи на ліво, керуючи автомобілем «ГАЗ-2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, місця стоянки, перед проїзною частиною не надав дорогу пішоходу, що рухався по ній, не зупинився і здійснив на нього наїзд, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме не виконав вимоги Правил дорожнього руху України, які діють з 01.01.2002 року (зі змінами):
- п. 1.3 вказує про те, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
- п. 1.4 Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
- п. 1.5 згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 (б), зобов`язує водія транспортного засобу, для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розташування та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керуванням цим засобом у дорозі;
- п. 10.1, який зобов`язує в тому, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.2, згідно якого, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає;
- п. 26.1, згідно якого пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїзній частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху;
- п. 26.4, який вказує на те, що під час виїзду з житлової та пішохідної зони водії повинні дати дорогу іншим учасникам дорожнього руху;
внаслідок чого передньою частиною, керованого ним автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 042-1690-2020 від 11.12.2020р. були заподіяні наступні тілесні ушкодження :
- закрита травма лівої гомілки: переломи заднього краю, медіальної кісточки лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків; дистального кінця діафізу лівої малогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); вивих стопи назад, яка супроводжувалась розвитком шоку. Критерієм судово-медичної оцінки ступеню тяжкості даного тілесного ушкодження є критерії небезпеки для життя (закриті переломи кісток лівої гомілки у клінічному перебігу яких спостерігалося розвиток загрозливого для життя явища шоку), а тому зазначене тілесне ушкодження, відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, відповідно п.п. 1.5, 2.1.2 та 2.1.3/м/о «Правил».
Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявленого тілесного ушкодження та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що виявлене тілесне ушкодження могло утворитися внаслідок автомобільної травми зіткнення автомобіля, який рухався, з пішоходом, який у момент первинного контакту перебував у вертикальному або наближеного до нього положенні, у строк, вказаний у описовій частині Постанови, тобто, 25.09.2020.
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-20/54639-ІТ від 23.11.2020 в даній дорожній обстановці експертом, з технічної точки зору, встановлено, що на момент огляду автомобіля «ГАЗ-2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 гальмівна система та рульове керування знаходились у працездатному стані.
Порушення водієм ОСОБА_4 правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, перебувають між собою у прямому причинному зв`язку.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в тому, що він, керуючи транспортним засобом-автомобілем, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті, та надав наступні покази.
Дійсно, 25.09.2020р. приблизно о 23 год. 40 хв. керуючи автомобілем марки «ГАЗ-2705» номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по дворовій території поблизу будинку № 26 по вул. Булаховського в м. Києві у бік виїзду на проїзну частину дороги вул. Булаховського, що є головною, зі швидкістю приблизно 5км./год. В цей же час, попереду автомобіля «ГАЗ-2705» реєстраційний номер НОМЕР_1 прямував пішохід ОСОБА_5 , у напрямку до тротуару по вул. Булаховського. Розпочавши рух, ОСОБА_4 , здійснюючи маневр, повертаючи на ліво, проявив неуважність, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, місця стоянки, перед проїзною частиною не надав дорогу пішоходу, що рухався по ній, не зупинився і здійснив на нього наїзд, спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження.
У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати. Звернувся до суду з заяву, згідно якої просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Прокурор та потерпілий не заперечували проти розгляду кримінального провадження в такому порядку.
Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доведена. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілого, який повідомив, що претензій до обвинуваченого не має та просив його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває . Обвинувачений офіційного місця роботи не має, зі слів, заробляє шляхом надання послуг з перевезення вантажів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого , не встановлено.
Враховуючи наведені обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, данні про особу винного, наслідки ДТП, ставлення підсудного до таких наслідків, відсутність претензій від потерпілого, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід обрати йому покарання згідно з санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності, у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення підсудним нового злочину, досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України.
Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.286, ст.ст. 50, 66,67,75 КК України, ст.ст. 100, 110, 124, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбуття основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення експертиз, що становить 3431,40 грн. (Три тисячі чотириста тридцять одна гривня сорок копійок).
Речовий доказ після набрання вироком законної сили: автомобіль марки «ГАЗ -2705», білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , - повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1