ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1214/18
Провадження №1-в/477/64/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 (не з`явився),
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області про приведення відносно засудженого ОСОБА_5 вироку в зв`язку з набранням чинності закону, який пом`якшує покарання,

В С Т А Н О В И В:

27 липня 2020 року Вітовський районний відділ філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області (далі орган пробації) звернувся до суду із зазначеним подання, в якому вказав про наступне.
На виконанні у органу пробації знаходиться вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за частиною 1 статті 185 КК України до 2-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання згідно положень ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на один рік та шість місяців.
В той же час 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VІІІ), відповідно до якого кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України віднесено до кримінальних проступків, за вчинення якого вже не передбачено покарання у виді позбавлення волі, а найсуворішим покаранням визначено обмеження волі на строк до 5 років.
Тому орган пробації вважав, що призначене за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі з урахуванням вимог ч. ч. 2 та 3 ст. 74 КК України підлягає пом`якшенню.
У судовому засіданні представниця органу пробації підтримала подання та просила його задовольнити, оскільки подальше виконання вироку з покаранням, яке вже не існує, буде порушення конституційних прав громадянина.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, оскільки ОСОБА_5 , хоча й засуджено до покарання у виді позбавлення волі, але фактично він його не відбуває, а звільнений вироком від його відбуття з іспитовим строком, тому і підстав для пом`якшення покарання немає.
Засуджений до судового засідання не з`явився, його неявка не заважає розгляду подання, оскільки перед судом не ставиться питання про погіршення його становища.
Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши подання та перевіривши матеріали кримінальної справи, суд приходить до висновку, що подання органу пробації є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року ОСОБА_5 засуджений за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі і на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та шість місяців, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набрав законної сили та перебуває з 23 квітня 2019 року на виконанні у органу пробації.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України на час постановлення вироку були передбачені наступні види покарання:
- штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходівгромадян
- або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин,
- або виправні роботи на строк до двох років,
- або арешт на строк до шести місяців,
- або позбавленням волі на строк до трьох років.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон № 2617-VІІІ, яким до санкції ч. 1 ст. 185 КК України внесено зміни та визначено, що таємне викрадення чужого майна (крадіжка) карається насутпними видами покарань:
- штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян
- або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин,
- або виправними роботами на строк до двох років,
- або арештом на строк до шести місяців,
- або обмеженням волі на строк до п`яти років.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною 3 статті 74 КК України встановлено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення карності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Отже, починаючи з 01 липня 2020 року санкція ч. 1 ст. 185 КК України не передбачає такого виду покарання, як позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_5 вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року.
Таким чином, відносно засудженого ОСОБА_5 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі, у співвідношенні - один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, як це передбачено ч. 1 ст. 72 КК України.
Заперечення прокурора на подання суд не може прийняти як обґрунтовані, оскільки вони не відповідають зазначеним положенням закону. Зокрема і тією обставиною, що за положеннями ч.ч. 1-3 ст. 74 КК України, у разі наявності нового закону, який за карність діяння встановлює більш м`яке покарання, то призначене покарання особі підлягає перерахуванню згідно з вимогами ст. 72 цього ж кодексу. Суд вважає, що продовження існування невідбутого покарання у разі прийняття нового закону, яким це покарання усувається або пом`якшується, є порушенням конституційних прав особи, визначених у ст.ст. 58 Контиуції України, тобто закон, який перестав існувати в часі не може застосуватися до особи.
При визначені терміну покарання нового виду суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, але призначення покарання більшого ніж 2 роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у ст. 4 та ст. 5 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5. 72, 74 Кримінального кодексу України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання Вітовського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області задовольнити.
Привести вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», пом`якшивши засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбуте покарання, призначене даним вироком.
Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік і шість місяців, поклавши на нього у відповідності до
ст. 76 КК України обов`язки на період цього строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Копію ухвали для виконання направити до Вітовського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області.
Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1