Справа №487/5104/20
Провадження №1-кс/487/6046/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності дізнавача ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання старшого дізнавача СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002283 від 17.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
07.10.2020 року старший дізнавач СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 07.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: дві сережки з металу жовтого кольору з білими камінцями, каблучку з металу жовтого кольору з білим камінцем, грошові кошти в сумі 2000 євро.
Клопотання обґрунтоване тим, що накладення арешту на майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.
Дізнавач в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.
Власник майна в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що сережки є біжутерією, а каблучка належить їй. Зазначила, що вилучені грошові кошти належать її матері, яка проживає в Італії та здійснила переказ коштів до України.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, оглянувши матеріали кримінального провадження №0002283, слідчий суддя дійшла наступних висновків.
Із матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0002283 від 17.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.06.2020 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області звернулась ОСОБА_7 щодо вжиття заходів до наглядно знайомої особи, яка в період часу з 01.12.2019 по 11.06.2020, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , таємно викрала її грошові кошти. Сума збитків встановлюється.
Зазначене звернення було зареєстровано до журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області за № 13788 від 16.06.2020.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.09.2020 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання речових доказів, а саме: двох пар сережок з камінцем фіаніт, кулону у вигляді серця з камінцем фіаніт, двох каблучок з камінцем фіаніт, грошових коштів в сумі 1000 євро та 5000 доларів США (купюрами номіналом по 100).
07.10.2020 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: дві сережки з металу жовтого кольору з білими камінцями, каблучку з металу жовтого кольору з білим камінцем, грошові кошти в сумі 2000 євро (купюрами номіналом по 100).
Постановою старшого дізнавача зазначені вище речі визнано речовими доказами.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно вимог ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Слідчий суддя критично відноситься до посилання ОСОБА_4 на те, що вилучені речі належать їй та її матері, оскільки як вбачається з оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0002283 потерпіла в ході допиту повідомила, що може впізнати ювелірні вироби, що вили вкрадені в неї. Проте в ході досудового розслідування вилучені в ході обшуку речі ще не були пред`явлені потерпілій для впізнання. Крім того, на підтвердження власної позиції ОСОБА_4 не було надано доказів походження вилучених грошових коштів.
Так, дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на на майно вилучене в ході обшуку 07.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: дві сережки з металу жовтого кольору з білими камінцями, каблучку з металу жовтого кольору з білим камінцем, грошові кошти в сумі 2000 євро., а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.
Отже, клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого дізнавача СД Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002283 від 16.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку 07.10.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: дві сережки з металу жовтого кольору з білими камінцями, каблучку з металу жовтого кольору з білим камінцем, грошові кошти в сумі 2000 євро.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1