Справа № 159/5562/20
Провадження № 1-кп/159/516/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайоний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесі до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 06.10.2020 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, працює штукатуром в ПП «Златомир», розлучений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України,-

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи 27 серпня 2020 року ознайомленим під підпис із змістом встановленого рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 серпня 2020 року обмежувальним приписом, який звернутий до негайного виконання та яким йому заборонено протягом трьох місяців перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 , у період часу з 27 серпня 2020 року по 09 жовтня 2020 року умисно не виконував обмежувальний приписта продовжував проживати спільно з ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 .

Таким чином, своїми діями, які виразились в умисному невиконанні встановлених обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ст.390-1 КК України.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що після розлучення продовжує проживати разом з ОСОБА_5 однією сім`єю, виховують неповнолітнього сина, він працює та заробітну плату витрачає на потреби сім`ї. Періодично вживає спиртні напої через що виникають сімейні сварки. Про визначену рішенням суду заборону проживати разом з колишньою дружиною по АДРЕСА_1 знав, судом роз`яснено йому, що заборона діє з дня ухвалення рішення тобто з 27 серпня 2020 року і протягом трьох місяців. Проте, він не зважив на таку заборону та вирішив, що може далі проживати в помешканні. Просив суд при призначенні покарання врахувати те, що він має постійну роботу, усі кошти віддає колишній дружині, перебуває у добрих відносинах із сином, отримав виклик на роботу за кордоном та намагається налагодити відносини в сім`ї.

Керуючись правилами, закріпленими у ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, які стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого.

Обираючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до проступків, особу винного, який має постійне місце роботи, раніше не судимий, неодноразово піддавався стягненням за вчинення насильства в сім`ї, обставини, що пом`якшують покарання до яких суд відносить визнання вини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та вважає необхідним призначити покарання в межах санкції закону, за яким він притягується до відповідальності у виді арешту на строк наближений до мінімального.

Остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.10.2020 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ст.126-1 КК України до 200 годин громадських робіт, які він не відбував.

При призначенні остаточного покарання доцільно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази відсутні. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 349,374,375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, яке призначено за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22.10.2020 року, більш суворим покаранням, яке призначено за даним вироком, визначити остаточне покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1