Дата документу 21.01.2021 Справа № 328/2920/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/231/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №328/2920/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 30 липня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Садове Токмацького району Запорізької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом вчинення корисливого злочину, з метою його реалізації, приблизно о 05 годині 01.07.2018 року вирішив пройти до приміщення Токмацького міжрайонного відділу ДУ «Запорізький ОЛЦ МОЗУ», розташованого за адресою: м.Токмак, вул.Гоголя, 44, з метою пошуку та викрадення майнових цінностей.

Далі, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 пройшов до приміщення Токмацького міжрайонного відділу ДУ «Запорізький ОЛЦ МОЗУ», розташованого за адресою: м.Токмак, вул.Гоголя, 44 та через незачинені двері з тильної сторони приблизно о 06 годині 01.07.2018 року незаконно проник до його приміщення.

Одразу після цього, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 оглянув приміщення вказаної установи, в ході чого, через незачинені двері пройшов до приміщення кабінету №1, що знаходиться на другому поверсі будівлі. Перебуваючи в приміщенні вказаного кабінету, в шафі ОСОБА_7 виявив жіночі чоботи. Далі, ОСОБА_7 , діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав з вказаної шафи жіночі чоботи вартістю 2075 грн. 62 коп., що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму.

Далі, реалізуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 через незачинені двері пройшов до приміщення лабораторії, що розміщена на першому поверсі будівлі, де на стільці виявив жіночу жилетку з штучного хутра. Далі ОСОБА_7 , діючи повторно, з корисливих мотивів, реалізуючи єдиний умисел на незаконне збагачення, таємно викрав з вказаного стільця жіночу жилетку вартістю 255 грн. 34 коп., що належить ОСОБА_10 , чим спричинив останній майнову шкоду на вказану суму. Після цього ОСОБА_7 з викраденим майном залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення. Йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, скасування арешту, накладеного на майно, процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок змінити та на підставі ст.75 КК звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Свої вимоги мотивував тим, що суд при призначенні покарання не врахував, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має цивільну дружину та двох неповнолітніх дітей, має батьків похилого віку, мати є інвалідом 3 групи, має вищу освіту, добровільно повністю відшкодував потерпілим матеріальну шкоду шляхом повернення викраденого майна, прийнятий на роботу, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Обставин, які б обтяжували його покарання, судом встановлено не було. Крім того, суд не врахував, що злочини ним було вчинено через скрутне матеріальне становище, а викрадені ним речі були у вжитку та не становлять для потерпілих значної вартості. Також суд не прийняв до уваги, що протягом більш ніж двох років з моменту вчинення злочину у даній справі інших правопорушень він не вчиняв. Відтак суд мав усі підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право вирок суду залишити без змін.

Подія кримінального правопорушення, доведеність винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка його діянь в апеляційному порядку не оскаржені. У зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст.404 КПК вирок суду в цій частині не переглядався.

З цих же підстав судова колегія вважає встановленим скоєння кримінального правопорушення обвинуваченим за обставин, зазначених в оскарженому вироку суду.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вимагав на підставі ст.75 КК звільнити його від відбування покарання з випробуванням, вважаючи, що встановлені у даній справі пом`якшуючі покарання обставини та дані про його особу дають підстави стверджувати про можливість його виправлення без відбування покарання.

Проте, на переконання колегії суддів, такі вимоги та доводи обвинуваченого не ґрунтуються на матеріалах провадження та вимогах закону.

Відповідно до вимог ст.65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Як випливає зі змісту ст.75 КК, застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості кримінального правопорушення, даних про особу винного та інших обставин кримінального провадження виправлення обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства.

Отже, ст.75 КК підкреслює важливість такої мети покарання як виправлення засудженого, тобто створення у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотивуючи своє рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів; обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.

Також суд обґрунтовано прийняв до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який повністю визнав свою вину, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Разом з тим, обвинувачений раніше 4 рази притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності. При цьому останні дві судимості обвинуваченого мали місце за вчинення аналогічного корисливого тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК. Обвинувачений ОСОБА_7 відбував покарання в місцях позбавлення волі, проте після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив та знову вчинив новий тяжкий корисливий злочин.

Така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 красномовно свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та вказує на очевидне його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що раніше до обвинуваченого ОСОБА_7 двічі застосовувався інститут звільнення від відбування покарання, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, оскільки в подальшому він знову вчинив новий злочин в період іспитового строку.

Отже враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, форму вини, конкретні обставини справи, характер та зміст протиправних дій обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини і знову вчинив злочин проти власності, колегія суддів вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства є неможливим.

Обставини, на які посилався в своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , а також додатково надані апеляційному суду відомості не виправдовують злочинної поведінки обвинуваченого та за встановлених у справі обставин не можуть істотно вплинути на вирішення питання про його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК.

Отже, оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування судового рішення не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, то апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 30 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4