Справа № 621/1265/20
Пр. № 1-кс/621/611/20
Ухвала
Іменем України

16 липня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зміїв, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , 2014 р.н., із середньою освітою, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України, -
в с т а н о в и в :

Слідчий Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , у провадженні якої знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000863 від 29.09.2019 за ознаками злочину, передбаченого частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України, звернулась до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу тримання під вартою.

Слідчий в обґрунтування клопотання зазначила, що наприкінці вересня 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, у ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перебували на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де проводили ремонтні роботи, виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, 28.09.2019 в період часу з 12:00 до 21:30, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , скориставшись тим, що їх злочинні дії ніким помічені не будуть, протиправно, заздалегідь знаючи розташування будівель на території домоволодіння, розташування кімнат всередині житлового будинку, а також те, що 28.09.2019 ОСОБА_10 разом з родиною не буде вдома, через хвіртку, що розташована в тильній частині подвір`я, увійшли на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 , та шляхом віджиму віконного склопакету в дитячій кімнаті житлового будинку, проникли до приміщення вищевказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи викрали: грошові кошти в сумі 31500 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.09.2019, наданого ПАТ «Державний ощадний банк України» Філія Харківське обласне управління становить 767900 гривень, дитячий браслет сірого кольору, металевий, з фігуркою в формі слона, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2152/20 від 20.05.2020 275 гривень 40 копійок, ключ від автомобілю ТМ «Skoda» 2008 року випуску, вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи №2152/20 від 20.05.2020 144 гривні 00 копійок.

Заволодівши викраденими грошовими коштами та майном, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 розпорядись ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму 768 389 грн. 4 коп.
15.07.2020 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України.

Отже, слідчий Зміївського ВП ГУНП в Харківській області просить задовольнити клопотання, посилаючись на те, що враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, є підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу - тримання під вартою, з можливістю внесення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав викладених в ньому та наполягала на його задоволенні, вказуючи на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у злочині, передбаченому частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України, наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме, домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник зазначили, що він не має негативної репутації, компрометуючих матеріалів у відношенні нього селищна рада не має, одружений, має сім`ю та малолітню дитину, а також те, що він не буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку:

На підтвердження доводів клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витягу з ЄРДР № 0000863від 29.09.2019; рапорту Зміївського ВП ГУНП в Харківській області; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2019; протоколу огляду місця події від 28.09.2020; протоколу допиту потерпілого від 30.09.2019; протоколів допиту свідків від 30.09.2019, 01.10.2019; протоколів допиту потерпілого від 09.10.2019, 11.01.2020; протоколу допиту свідка від 15.05.2020; постанови про визнання речових доказів від 11.01.2020; протоколу огляду місця події від 15.05.2020; договору купівлі-продажу від 30.05.2020; документів що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 ; інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 209233959 від 18.05.2020; постанови про призначення експертизи від 18.05.2020; висновку експерта від 20.05.2020 № 2152/20.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вивченні особи підозрюваного встановлено, що він раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину та місце постійного проживання.

Стороною обвинувачення надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, у разі визнання його винуватим за частиною 5 статті 185 Кримінального кодексу України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Водночас, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти встановленим в ході розгляду клопотання ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до частини 4 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки слідчий у клопотанні та прокурор під час судового розгляду довели обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, що є співрозмірним з наявними ризиками та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до частини 1, 2, 3, 6 статті 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 181 - 184, 186, 193, 194, 196, 197, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.
Клопотання підозрюваного та його захисника - задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати до слідчого відділення Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області, до прокурора Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області або до суду за першою вимогою або повідомляти про неможливість прибуття; носити електронний засіб контролю.
Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на Зміївський відділ поліції ГУНП в Харківській області.
Строк дії ухвали - до 15 вересня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1