Ухвала

Іменем України

26 серпня 2020 р.

м. Київ
провадження № 51-552 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку судових рішень, постановлених відносно нього.

Мотиви Суду

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, згідно до ч. 5 ст. 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Усупереч вищезазначеної вимоги скаржник не долучив копії оскаржуваних рішень.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не погоджується із вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 листопада 2010 року. Разом з цим, Судом встановлено, що невідбута частина покарання за вказаним вироком частково приєднана до покарання, визначеного вироком Слов`яносербського районного суду Луганської області від 20 листопада 2012 року.

Натомість, засуджений ОСОБА_4 , оскаржуючи вирок суду, до касаційної скарги додає копію ухвали Сумського апеляційного суду від 3 серпня 2020 року про відкриття провадження за його апеляційною скаргу на ухвалу Роменського міськрайонного суду від 25 травня 2020 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У зв`язку з відсутністю оскаржуваного судового рішення Суд позбавлений можливості визначитись, що касаційна скарга подана із дотриманням вимог ст.ст. 424 427 КПК України та чи переглядався вказаний вирок в апеляційному та касаційному порядку, а тому не можна вирішити питання, чи є підстави для відкриття касаційного провадження.

Окрім цього, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Разом із цим, засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі вказує лише про свою незгоду із судовими рішеннями, яке постановлене відносно нього, не наводить жодних порушень закону, які б могли слугувати підставою для його зміни чи скасування, та доводів щодо незаконності чи необґрунтованості.

Також, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, які мають узгоджуватися із положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду скарги.

Із касаційної скарги вбачається, що засуджений просить скасувати лише судове рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та не вказує, яке процесуальне рішення повинен прийняти Суд за результатами перегляду рішення суду апеляційної інстанції, що не узгоджується із положеннями КПК України.

Відповідно до ч. 1 с. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне залишити скаргу засудженого ОСОБА_4 без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

З цих підстав Суд постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3