Провадження № 1-кс/638/32/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року
слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

За участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківські області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000296 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, -

УСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківські області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000296 від 03.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

В судове засідання слідчий не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Згідно зі ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківські області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000296 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Ч. 3 ст. 172 КПК України передбачає, що у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідо до вимог ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Дослідивши надані матеріали, вважаю, що в матеріалах клопотання належним чином не обґрунтовано необхідність накладання арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, через що тнаявні підстави для відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, у зв`язку з його необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000296 від 03.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1