Справа № 336/347/21
провадження № 1-кс/336/49/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділу поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в залі суду клопотання слідчого слідчого відділу поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 15.01.2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, не заміжньої, що зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженої,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням, в якому зазначив, що як встановлено під час досудового розслідування 15.01.2021 р. приблизно о 16.15 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою його реалізації, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу через незачинені двері проникла до приміщення квартири АДРЕСА_2 , звідки в коридорі з полиці таємно викрала майно потерпілої ОСОБА_8 , а саме: жіночу сумку чорного кольору із шкірозамінника, вартістю 300 грн.; гаманець чорного кольору із шкіри, вартістю 50 грн.; грошові кошти в сумі 50 грн.; банківську карту АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 ; банківську карту АТ «ОТП Банк» на ім`я ОСОБА_8 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.
В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 зникла з місця вчинення злочину та попрямувала до магазину «Делві № 135», за адресою: м.Запоріжжя, вул.Брюллова, 7, де за допомогою банківської картки АТ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_8 здійснила покупку товарів на суму 2200 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 2600 грн.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла.

Дане кримінальне правопорушення внесено 15.01.2021 р. до ЄРДР під № 0000075.

15.01.2021 р. о 18.30 год. ОСОБА_6 затримано на підставі ст.208 КПК України.

16.01.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обгрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливістю переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з підстав, які у ньому викладені.
Захисник, думку якої підтримала підозрювана, заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, утримує двох неповнолітніх дітей, і саме такий запобіжний захід зможе запобігти ризикам, на які посилається сторона обвинувачення.
Вислухавши прокурора, захисника, підозрювану, з`ясувавши позицію слідчого, перевіривши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
До клопотання додані матеріали, як то протоколи огляду місця події, допиту потерпілої та свідків, пред`явлення особи для впізнання, які підтверджують обгрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 .
Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Клопотання слідчого вмотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлена причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та наявні ризики того, що підозрювана ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.
При вирішенні питання запропонованого запобіжного заходу належить оцінити у сукупності всі інші обставини, що відповідно до положень ст. 178 КПК України, враховуються судом при обранні запобіжного заходу.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше була засуджена, має постійне місце проживання.
Підозрювана раніше хоча і притягувалась до кримінальної відповідальності, разом з тим востаннє з місць позбавлення волі звільнилась в 2016 р., і з цього часу інформація про вчинення нею кримінально караних діянь відсутня.
Тяжкістю можливого покарання прокурор обґрунтовує ризик переховування.

Як зазначалося вище, тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тримання під вартою.

Враховуючи наведене, суддя дійшов висновку, що покладення на підозрювану обов`язку заборони цілодобово залишати житло, істотно зменшать вказані ризики.

Ризик впливу на свідків та потерпілу, на даному етапі кримінального провадження, може бути усунений шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з покладанням відповідної заборони спілкуватися із зазначеними особами.

Зваживши всі обставини у їх сукупності, суддя приходить до висновку, що запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 можливо шляхом застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який просить застосувати сторона захисту.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Аналізуючи обставини справи, дані про особу підозрюваної, запропоновані законодавцем запобіжні заходи, слідчий суддя приходить до висновку, що в даній конкретній справі, найбільш дієвим заходом процесуального примусу попереджувального характеру, застосованим до підозрюваної ОСОБА_6 може бути домашній арешт із покладенням на підозрюваної обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 179, 181, 184,194,196 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати фактичне місце проживання будинок АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваноу ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду з встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Заборонити ОСОБА_6 безпосередньо спілкуватися з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.
Строк дії ухвали закінчується 15 березня 2021 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на відділ поліції № 3 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1