№ 204/4705/17
№ 1-кп/204/37/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої ОСОБА_4
захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002673 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.10.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Усть-Кам`яногірська Республіки Казахстан, громадянина України, освіта вища, одруженого, військовослужбовця, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України;

встановив:
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 , 25 вересня 2015 року, приблизно о 07 годині 30 хвилин, знаходячись на 6 поверсі будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схопив долонею правої руки ОСОБА_8 за обличчя, та пальцями натиснув на очні яблука та губи потерпілої, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна слизової оболонки нижньої губи, які відповідно до висновку експерта № 5294е від 20.11.2015 року, за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після цього, ОСОБА_7 , утримуючи долонею правої руки обличчя ОСОБА_8 , відштовхнув її від себе, внаслідок чого ОСОБА_8 втративши рівновагу, вдарилась потиличною частиною голови об двері квартири, в результаті чого отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які відповідно до висновку експерта № 5294е від 20.11.2015 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після того, в той же день, приблизно о 07 годині 45 хвилин, продовжуючи реалізовувати раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_8 за ліву верхню кінцівку і з силою смикнув її догори, в наслідок чого потерпіла отримала тілесні ушкодження у вигляді забою лівого плечового суглобу, травматичного пошкодження ротаційної манжети лівого плечового суглобу, розтягнення лівого трапецевидного м`яза, синця лівого плечового суглобу, що призвело до контрактури лівого плечового суглобу, які відповідно до висновку експерта № 5294е від 20.11.2015 року, за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні, після того, ОСОБА_7 схопив ОСОБА_8 за ліве передпліччя в результаті чого наніс їй тілесне ушкодження у вигляді синця лівого передпліччя, яке за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Умисні дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано, за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, та за ч.1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
22.01.2021 року в судовому засіданні стороною захисту заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ст.ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України. При цьому, зазначили, що питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, у зв`язку із закриттям провадження у справі на підставі ст. 49 КК України, судом не вирішується. Обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту.
Представник потерпілого не заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.
Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, є закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості. При цьому, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.
Відповідно до вимог п. 1, 2, 3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 частини 1 ст. 49 КК України.
Санкція ч.1 ст. 125 КК України, передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.
Санкція ч.1 ст. 122 КК України, передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України, які відповідно до положень ст.12 КК України, є відповідно кримінальним проступком та злочином невеликої тяжкості.
Згідно матеріалів обвинувального акту, початок перебігу строку давності 25.09.2015 року.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
На час розгляду клопотання сторони захисту, у даному кримінальному провадженні закінчився відповідно дворічний та п`ятирічний строк давності, передбачений п.1, 3 ч.1 ст.49 КК України.
Судом не встановлено обставин, які свідчать про зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Враховуючи викладене, перевіривши законність заявленого клопотання, приймаючи до уваги, що кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 є відповідно кримінальним проступком та злочином невеликої тяжкості, з моменту скоєння яких минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що в наявності правові підстави для задоволення клопотання сторони захисту про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Стосовно заявленого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадку закриття кримінального провадження в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, заявлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч.7 ст.128 КПК України не перешкоджає потерпілій пред`явити позов у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 369-372 КПК України, суд -

постановив:
Клопотання сторони захисту задовольнити.
Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0002673 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.10.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 125 ч.1, 122 ч.1 КК України закрити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишити без розгляду.
Роз`яснити ОСОБА_8 , що позовні вимоги можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1