ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/166/20 Справа № 185/8507/14-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

28 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
перекладача ОСОБА_10
обвинувачених ( в режимі
відеоконференції) ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001522 за апеляційними скаргами прокурора Павлоградської міжрайонної прокуратури ОСОБА_13 , обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , та захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, працюючого в ПАТ «Павлоградвугілля» «ШУ «Тернівська» шахта Західно-Донбаська» електрослюсарем,прожив.за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-16 липня 2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу у розмірі 1000 грн.,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кишинів Республіка Молдова, не працюючого, інвалід 3-ї групи, має неповнолітню дитину 2012 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
-10 грудня 2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.263, ст.71 КК України до трьох років семи місяців позбавлення волі,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України,
В с т а н о в и л а:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року:
ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_11 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з часу його затримання, тобто, з 02 червня 2014 року.

ОСОБА_14 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_14 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Відповідно до ст. 72 КК України вирок Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 16 липня 2013 року у вигляді штрафу в сумі 1000 грн. ухвалено виконувати самостійно.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 ухвалено рахувати з часу його затримання, тобто, з 02 червня 2014 року.

ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання:
- за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2013 року і за сукупністю вироків визначено ОСОБА_12 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 років 6 місяців з конфіскацією усього майна, яке є його власністю.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 ухвалено рахувати з часу його затримання, тобто, з 02 червня 2014 року.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 визнано винними за наступних обставин.
31 травня 2014 року ОСОБА_11 , з метою покращення свого матеріального стану, вступив в попередню змову з ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , направлену на протиправне позбавлення життя іншої особи, тобто умисне вбивство ОСОБА_17 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.
Так, 31 травня 2014 року приблизно о 16.00 годині, на виконання своїх злочинних намірів, направлених на умисне протиправне позбавлення життя, з корисливих мотивів, сумісно з учасниками злочинних намірів ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , прибули на вул. Харківську, поблизу супермаркету «АТБ», розташованому в м. Тернівка Дніпропетровської області, де під приводом поїздки до дачного товариства «Самарчанка», розташованого за селом Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, підійшли до раніше не знайомого таксиста ОСОБА_17 , який перебував в указаному місці в автомобілі «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 , який належить його знайомій ОСОБА_18 .
Після домовленостей на перевозку вказаних осіб до зазначеного ними місця ОСОБА_11 , реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи небезпеку і протиправність своїх злочинних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння особистим майном потерпілого, скориставшись довірою до нього з боку ОСОБА_17 , заздалегідь визначивши зручне положення для заподіяння смерті ОСОБА_17 , сів на заднє пасажирське сидіння, розташоване за водієм, автомобіля «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 , після чого спільно з співучасниками злочину - ОСОБА_16 , який розмістився на передньому пасажирському сидінні зазначеного автомобіля, та ОСОБА_14 , який розмістився на задньому пасажирському сидінні, виїхали з м. Тернівка Дніпропетровської області і по автодорозі попрямували у бік с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області.
Далі, 31 травня 2014 року приблизно о 16.20 годині, знаходячись на автодорозі, розташованої приблизно в 1 кілометрі 500 метрах від шахти «Самарська» в напрямку руху в бік дачного товариства «Самарчанка», розташованої на землях Бонгданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, співучасник злочину ОСОБА_14 , реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння особистим майном ОСОБА_17 , вибравши безлюдне місце і переконавшись у відсутності зустрічного і попутного транспорту, а так само проходячих повз громадян, під приводом справлення природної потреби, попросив ОСОБА_17 зупинити автомобіль на узбіччі, тим самим відволік увагу останнього. В цей час, ОСОБА_11 , після зупинки автомобіля, реалізуючи умови злочинного наміру, з метою будь-якого стримування волі до опору та доведення злочинного наміру до кінця, раніше заготовленим ножем умисно наніс не менше 4 ударів в життєво-важливий орган - в область черевної порожнини справа потерпілого ОСОБА_17 . Під час нанесення ударів, потерпілий ОСОБА_17 відчинивши двері автомобіля, вискочив на дорогу та тікаючи від нападників, став бігти пустирем. В цей час. ОСОБА_19 , з метою доведення злочинного наміру, направленого на протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_17 , з корисливих спонукань, наздогнавши останнього та поваливши з ніг на спину, умисно наніс не менше 5 ударів ножем в область важливо життєвих органів - грудної клітини, шиї. В свою чергу співучасник злочину ОСОБА_16 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння особистим майном потерпілого ОСОБА_17 , став обшукувати вищевказаний автомобіль.
Від сукупності нанесених травм потерпілому ОСОБА_17 згідно з висновками судово-медичної експертизи № 227 від 27.06.2014 року були причинені тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран шиї три (3), повне пересічення сонної артерії та яремної вени, відділення язика та під`язичної кістки від щитовидного хряща, дві (2) колото-різані рани грудної клітини, пошкодження верхньої долі лівої легені, лівосторонній гемоторакс, чотири (4), три з яких проникає в черевну порожнину справа, різані рани 2,3,4-го пальців по долонній поверхні правої кисті; множинні садна тильної поверхні кистей, тильної поверхні лівої стопи, задньої поверхні правого передпліччя, крововилив в слизову оболонку у кута рота зліва. Тілесні пошкодження у вигляді різаної рани шиї з пересіченням судин шиї, органокомплекса шиї, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням лівої легені, проникаюче колото-різане поранення правої половини живота з пошкодженням сальника оцінюються як тяжкі тілесні пошкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння та як такі, що сприяли настанню смерті потерпілого.
Смерть ОСОБА_17 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 17.00 годині на місці скоєння злочину, а саме на ділянці місцевості, розташованої приблизно в 1 кілометрі 500 метрах від шахти «Самарська» в напрямку руху в бік дачного товариства «Самарчанка», розташованої на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Далі, ОСОБА_11 разом с співучасниками злочину ОСОБА_16 та ОСОБА_14 після протиправного позбавлення життя потерпілого ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливих спонукань, заволоділи особистим майном потерпілого, а саме: грошовими коштами, в сумі 370 грн., чим завдали потерпілому ОСОБА_17 матеріальної шкоди на суму 370 гривень.
Крім того, ОСОБА_11 , діючи умисно, повторно, разом з співучасниками злочину ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , після скоєння вбивства ОСОБА_17 , з метою приховування скоєного особливо тяжкого злочину, не маючи на те відповідного Законом України права, 31.05.2014 року, знаходячись на автодорозі, розташованої приблизно в 1 кілометрі 500 метрах від шахти «Самарська» в напрямку руху в бік дачного товариства «Самарчанка», розташованої на землях Богданівської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, об 16.30 годин, з метою приховування скоєного тяжкого злочину, не маючи на те відповідного Законом України права, незаконно заволоділи транспортним засобом «Опель Астра», державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності потерпілій ОСОБА_18 , вартістю 80 774 гривень 10 копійок, спричинивши значний матеріальний збиток потерпілій, на якому зникли з місця події.

В апеляційних скаргах та в доповненнях до них:

- прокурор просить вирок суду змінити, доповнити мотивувальну частину вироку словами: «Висновок експерта №615 від 20 червня 2014 року, висновок експерта №614 від 18 червня 2014 року, висновок експерта №436 від 24 червня 2014 року, висновок експерта №433 від 25 червня 2014 року». Виключити з кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.289 КК України таку кваліфікуючу ознаку як заподіяння значної матеріальної шкоди.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що вирок суду є незаконним внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, необґрунтованим і невмотивованим.
Зазначає, що суд порушив ч.ч.1,3 ст.370 КПК України, у мотивувальній частині вироку пославшись на висновки експертів, не зазначивши їх назви, номер конкретної експертизи та дату її проведення, а також при постановленні вироку судом застосовано кримінальний закон, який не підлягав застосуванню, оскільки в діях ОСОБА_11 , ОСОБА_14 і ОСОБА_12 відсутня така кваліфікуюча ознака, передбачена ч.2 ст.289 КК України, як заподіяння значної матеріальної шкоди, тому що судом не було враховано, що автомобіль засудженими не знищено, його було вилучено та передано потерпілій ОСОБА_18

- захисник ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 закрити в зв`язку з тим, що не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості для їх отримання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вирок суду є необґрунтований, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а в діях ОСОБА_11 відсутній склад інкримінованого йому злочину. Вважає, що пояснення лікаря ОСОБА_20 відповідно до описки в лікарському свідоцтві про смерть 01 червня 2014 року, свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , протоколу огляду від 01 червня 2014 року, 2-х додаткових протоколів огляду місця події від 02 червня 2014 року, протоколу огляду місця події від 06 червня 2014 року, висновків експерта №227 від 27 червня 2014 року, №313к від 03 червня 2014, №614 від 18 червня 2014, №433 від 25 червня 2014 року є недопустимими доказами і посилання суду на них у вироку є безпідставне.

- обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок суду скасувати, оскільки він, на думку апелянта, є незаконним, вина його у скоєному не доведена, докази добуті незаконним шляхом, тому що під час досудового розслідування застосовувалися недозволені методи ведення слідства.
Вказує, що суд йому безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик до суду експертів імунолога та цитолога.
Звертає увагу, що в судово-медичній експертизі невірно зазначена дата вбивства - 01 червня 2014 року, а в матеріалах кримінального провадження зазначена дата скоєння злочину - 31 травня 2014 року.

- обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.
В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що призначене йому покарання є занадто суворим, суд не взяв до уваги порушення на досудовому слідстві, а саме те, що протягом досудового розслідування чинили фізичний та психологічний вплив на обвинувачених ОСОБА_14 та ОСОБА_11 з метою обмовлення його, ОСОБА_12 , та надання завідомо неправдивих показів проти нього, що останні підтвердили під час судового розгляду.
Крім того, апелянт вказує на відсутність в матеріалах кримінального провадження технічного запису деяких судових засідань та невідповідність журналів судових засідань їх звукозапису.

- обвинувачений ОСОБА_14 просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, призначивши йому більш м`яке покарання.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнає повністю, розкаюється в тому, що пішов на поводу у ОСОБА_11 через те, що після скоєного вбивства він був наляканий, а тому виконував всі його вказівки, але він не приймав участь при розподіленні ролей співучасників злочину.
Посилається на те, що злочин він скоїв, не усвідомлював своїх дій, оскільки він на 10 років молодше своїх співучасників, однак суд не взяв до уваги цей факт, як не врахував й дані про його особу, те що він характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні батька інваліда 2 групи, раніше не судимий, і призначив занадто суворе покарання, неправильно застосувавши положення ст.65 КК України.

До початку судового розгляду суддею-доповідачем було поставлено на обговорення питання закриття кримінального провадження щодо відносно ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думки учасників судового провадження, які, кожен окремо, не заперечували проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_14 у зв`язку зі смертю обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується повідомленням №4/5-6889 від 16 квітня 2019 року начальника ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 ОСОБА_24 (Т.8, а.п.114), випискою з протоколу (карти) патологоанатомічного обстеження № НОМЕР_2 (Т.8, а.п.147, Т.9, а.п.20), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть №7, долученого в судовому засіданні під час апеляційного розгляду.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, заяви щодо реабілітації померлого ОСОБА_14 до суду апеляційної інстанції не надходили.
Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Оскільки провадження по справі підлягає закриттю, вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають розгляду по суті.
На підставі викладеного та з урахуванням того, що підстави для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_14 за п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України у зв`язку зі смертю останнього знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, та сторонами не ставиться питання про обов`язковий розгляд кримінального провадження з метою реабілітації ОСОБА_14 , колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року в частині засудження ОСОБА_14 за п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, а кримінальне провадження щодо останнього закрити у зв`язку із смертю обвинуваченого.
Керуючись. ч.1 п.5 ст. 284, 404,407, 417, 419 КПК України,колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року щодо ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст. 289 КК України - скасувати.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого - закрити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4